Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 107 



82. Bonasa bonasia (L.). — Pyy- 



Pyy- 



Jokivarret, varsinkin Oulanka lisajokineen tuntuivat 

 tiheine ja enemman tai vahemman kuusivoittoisine metsineen 

 olevan pyyn mielipaikkoja. Taalla tapasin linnun monta 

 kertaa. Runsaudeltaan se oli nahtavasti jotensakin runsas- 

 lukuinen. Harvoista metsista, varsinkin Calluna-Cladonia- 

 tyypin vanhoilta mantykankailta se puuttui taydelleen. Metsan 

 tiheys naytti niin ollen olevan paatekija linnun viihtymiselle. 

 Pohjoisempana Oulangan aluetta tapasin pyyn lahella Pesi- 

 oivaa 31/7 (poikue) ja Nivajarvella 9 8 keskikokoa ehka 

 vahan isompia poikia. 



Kansanmiesten ilmoitusten mukaan asuu pyy jokivar- 

 silla ja korvissa. Oulangan alueella ja Sovajarvella sen 

 sanotaan muodostavan paasaaliin, jota etupaassa ampumalla 

 pyydystetaan. Ansoilla ja satimilla, joilla sita etupaassa poh- 

 joisempana pyydystetaan, on sen saanti vahaisempaa, varsi- 

 naisilla metsonpyyntipaikoilla, harjuilla ja mantykankailla 

 hyvinkin vahaista. 23 yhtena paivana on eras mies Lii- 

 kasessa ampunut. 



Wasenius ja Enwald (1882) eivat tavanneet pyyta. 

 (Finnila vain kerran 10,6, 1914). Weckman'in mukaan 

 olisi pyynkin lukumaarassa huomattavissa samat aaltoliik- 

 keet, joista enemman seuraavien lajien yhteydessa. Wille- 

 brand'in mukaan (1896) esiintyy se Kuolajarvella „hyvin 

 runsaslukuisena kaikkialla; tuskin loytyy yhtaan tiheampaa 

 kuusi- ja lehtipuunsekaista metsikkoa, jossa ei loytyisi useita 

 poikueita". Syyksi nain runsaaseen loytymiseen han sanoo 

 sen seikan, etta lintu harvoin menee pyydykseen ja etta 

 sita pidetaan liian vahapatoisena ammuttavaksi (vert, mita 

 ed. on sanottu). 



83. Tctrao urogallus L. — 6 Metso, $ koppelo. 



S metto (yleinen nimitys), myos m e t s o (Vuosnajarvi— Yli- 

 peteri) ja mehto (Paanajarven Mantyniemi); $ koppelo. 



