108 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



Metsoa tapasin etup. Oulangan alueella. Varsinkin 

 lintukoyhilla mantykankailla ( Calluna-Cladonia-ty ypp'i) sen 

 esjintyminen oli huomattava, vaikkakin se lukumaaraltaan 

 oli vain harvalukuinen tai paikoin jotensakin yleinen. Muilla 

 paikanlaaduilla se oli tuskin niinkaan runsaslukuinen. 

 Mantymetsien asukas se muutenkin tuntui olevan. 

 Kuusialueella en tavannut sita kertaakaan (oppaan mukaan 

 6 Vuosnajoella 22/7) ja kansanmiestenkin ilmoitusten mu- 

 kaan loytyy sita taalla vahan „kun ei mantymettia". Metson 

 vahemmyys taalla ilmenee parhaiten sadin- ja ansapyynnissa, 

 saaliista se kun muodostaa huomattavan vahemmiston teiren 

 ja metsakanan rinnalla. Ylipeterin mukaan muuttaisivat 

 linnut talveksi muualle, monta kertaa oli sellaisia muutto- 

 joukkoja nahtykin. 



Pohjoisella mantyalueella tapasin koppelon 7,8 Janis- 

 konkaan luona ja lukuisissa paikoin tapasin linnun ulostuksia. 



Vasta munasta kuoriutuneita poikasia tapasin Oulangan 

 kankailla: 4/7 Taivalkonkaalla ja 7/7 kaksi poikuetta Taival- 

 konkaan ja Savinalammen valilla. Viime mainitut tapaukset 

 osoittavat, etta metson pienet poikasetkin (ainakin osa) oli- 

 vat kyennect ankaran takatalven kestamaan. Ansapyyntia 

 nayttiin harjoitettavan saannollisesti Kuusamonkin puolella, 

 missa valtion mailla kaikenlainen metsastys on kielletty. 



Metso ja koppelo ovat sadin- ja ansapyynnin paaesi- 

 neina koko alueella, kuusialuetta ehka lukuunottamatta. 

 Parhaimmat pyyntimaat ovat kuitenkin rajantakaiset Vienan- 

 Karjalan asumattomat salomaat. Sinne alueen metsamiesten 

 parhaat ansajuonet johtavat. Nahtavasti ankaran pyynnin 

 johdosta tutkimallani alueellakin, niin vahan asuttua kun 

 seutu onkin, metsalintujen lukumaara on vahentynyt, vaikka 

 nahtavasti siirtyminen rajantakaisesta Karjalasta yllapitaa 

 lintukantaa. Metso ja koppelo ovat kaikkein helpoimpia 

 satimilla ja ansoilla pyydettavia eli eraan pyytajan mukaan, 

 „jos yksikin seudulla on, niin kylla satimeen menee". 



Wasenius tapasi $:n 5 6, 1914 Kallunkijarvella. 

 Finnila kohtasi linnun viisi kertaa pohjois Kuolajarvella 

 seka Kuusamossa „yleisena" (esim. 21/7, 1910 Palo- ja Iso- 



