142 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



parvessa ja 2 poikuetta) ja eras Vuosnajoen paisesuvanto 

 (n. 8 cc parvessa). 



13 7 loysin pesan Pikku-Ruokojarvelta (Sovajarvi) tulva- 

 veden alaisen niityn vahan hyllyvalta heinasaarekkeelta (5 

 tuoretta munaa). 



Ensimaisen poikuuden tapasin vasta 17/7 Auhtijarvella» 

 9 vastakuoriutunutta poikasta ilman emaa. 1 poikasista 

 rengastettiin. Pienia vastakuoriutuneita poikasia tapasin 

 viela 9/7 Kuolajarvella. Koko retkella tapaamani (elokuun 

 puolivaliin saakka) jouhisotkan poikueet olivat kaikki alle 

 puolikasvuisia, viela untuvapeitteisia, seikka, joka osoittaa 

 seka linnun myohaista pesimista etta myos viime kuliineen 

 kesan (1917) hiljastumista. 



Lag- us ei mainitse jouhisotkaa. En w aid (tapasi 8 6 

 83 Kuusamossa, Valijarvelta pesan, jossa oli 3 munaa) ei 

 mainitse tutkimusalueeltani mitaan. Lin dm an sanoo sita 

 Kuusamossa erittain yleiseksi ja ilmoittaa nimeksi taalla 

 „vartin". Hanninen sanoo sita hyyin yleiseksi Kuusa- 

 mossa ja sen munien olevan taysimaaraisia usein vasta heina- 

 kuun alussa. Airaksinen mainitsee vain kaksi poikuetta 

 pohjois-Kuolajarvelta. Finnila tapasi lajin sangen yleisena 

 kaikkialla. W a s e n i u s tapasi koiraslinnun Kitkajoen Ahven- 

 perassa. 



116. Fuligula marila (L.). — Tunturisotka. 



Tunturisotkan kansankayttamat nimet ovat jouhisotkan nimista 

 johdetut: isompi narsku (Alakitka, Kyngas), i s o v a r 1 1 i (Tuuti- 

 kyla, Jokela), isompi vartti (Tuuiikyla, Juho Nivala), s u u r e m p i 

 vartti (Vuorijarvi, Salmela). Tarkoittiko me ri vartti nimitys 

 (Hautakyla, Vuorijarvi) tata lajia, kuten minusta naytti, en saanut 

 varmaan selville. Finnila omistaa taman nimen merilinnulle (Oide- 

 mio nigra). 



Aikaisemmat tutkijat eivat mainitse ollenkaan tunturi- 

 sotkaa tutkimaltani alueelta. Se] ei myoskaan ole tun- 

 nettu entuudestaan ei koko Kuolajarvelta 

 eika Kuusamon elainmaantieteellisesta maa- 

 kunnasta (jo varhaisemmalla tutkimusmatkallani v. 1913 



