Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 143 



tapasin linnun kesak. 7 p:na Muojarvella, siis Kuusamon 

 keskiosassa). Kuitenkin nayttaa tunturisotka muutamille 

 alueen huomattavimmista pyssymiehista olevan tunnettu 

 lintu omine nimineenkin. Muuttomatkoillaan on sita kevai- 

 sin tavattu ja ammuttukin. Pesivana sen sijaan ei sita ole 

 tavattu. (Eetu Nivalan vaitteiden mukaan olisi han tavannut 

 linnun kesallakin Noukajarvessa, vaikkei linnun pesimisesta 

 vol mitaan sanoa. Mainitulla jarvella samoin kuin en muualla- 

 kaan tavannut varmuudella lintua). (Kuusamojarvessa on 

 Tammi tavannut linnun). Kyngas on sen kevaalla tavannut 

 ja ampunutkin Alakitkalla. Juho ja Eetu Nivala ovat „isom- 

 paa varttia" Tuutikylan jarvissa monta kertaa kevaisin ta- 

 vanneet, joskus kymmenkunta yhdessa parvessa. Jokela on 

 tunturisotkan ampunut Vuosnajarvelta ja samalla jarvella on 

 Tormanen myos sen nahnyt. Myos Vuorijarvella se on ke- 

 vaisin tavattu ('Salmela). 



Tunturisotka nayttaa siis vahalukuisena muuttavan 

 alueen lapi. 



117. Oidemia lusca (L.). — Pilkkasiipi. 



Kansan kayttama nimitys koko tutkimallani alueella oli p i 1 k k a- 

 s i i p*i (lausuttiin usein, naht. etupaassa Kuusamon puolella p i 1 i k k a- 

 s i i p i). Ainoastaan lounaiskolkassa (Sakkila) tapasin taman nimen 

 ohella kerran m e r i t e e r i nimen, jonka nimen laaja, melkein koko 

 Pohjois-^uomen vallitseva alue alkaa lounaisempana Ranuan ja Tai- 

 valkosken rajoilta. E n w a 1 d ja F i n n i 1 a ei mainitse ollenkaan 

 pilkkasiipinimea. Edellinen ilmoittaa sensijaan kansan kayttamaksi 

 nimeksi „narsku"-nimen, ja Finnila saman seka „nuurkajainen"-nimen. 

 Kun nama nimet, mikali tulin huomaamaan, ovat kahden muun vesi- 

 linnun, jouhisotkan (Fuligula fuligula) ja merilinnun (Oidemia nigra) 

 laajalti levinneita nimia, ja kun itse tapasin luoteisempanakin (Aapa- 

 jarvi, Salla, Miirkajarvi („pilkkalintu") ja Kemijarvi) saman nimitj'ksen. 

 niin tuntuu minusta silta kuin tassa olisi kysymyksessa erehdys. 



Tutkimallani alueella, joka on Suomen harvimmin asut- 

 tuja, luulisi pilkkasiiven, jos missaan, pesivan runsaslukui- 

 sena ja rauhassa ihmisen havittavalta vaikutukselta, mutta 

 niin ei ole asianlaita. Painvastoin sain tutkimuksillani ika- 

 vakseni todeta, etta, jos pilkkasiiven kohtalo kulkee edel- 



