84 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



remmin kuin edellisena ja piti pitkan aikaa asuntoa haviten 

 kuitenkin jalleen. Vahan-Siemingin Mantyniemessa harakka 

 on myos nayttaytynyt. 



Harakka-asutus alueen keski- ja koillisosissa (Tuuti- 

 kyla, Vuorijarvi, Kurtti) lienee verrattain nuori, ehkapa 

 nykypolven aikana syntynyt. Ainakin nailta seuduin saa- 

 mani tiedonannot melkein poikkeuksetta selittavat, ettei 

 harakkaa ennen ole loytynyt ja etta se vasta viime aikoina 

 on siirtynyt tanne. Muutamat tiedonannot puhuvat 10 — 20 

 vuodesta, jolloinka nahtavasti joku sysays (jollei ensi asu- 

 tus) harakan etenemisessa on tapahtunut. Myos Sallassa 

 kerrotaan harakan entisesta loytymattomyydesta. 



Enwald tapasi harakan Kuolajarvella vain kerran 

 (21/7, 1882). Fin nil an mukaan tavataan sita (1914) poh- 

 jois-Kuolajarven kyhssa. Wasenius tapasi harakan (1914) 

 Paanajarvella, Kilpivaarassa, ja 11/6 Sovajarvella. Paana- 

 jarvella han tapasi sen myos Mantyniemessa ja Rajalassa (5 

 kpl.). Viimeksimainitussa paikassa han loysi pesankin, 6 

 munaa, n. 10 m korkeasta mannysta 10 m jarven rannasta; 

 pesa oli sisalta hienoilla koivunoksilla vuorattu. Lagus ei 

 mainitse sita Kuusamosta (1772). 



(Nucifraga caryocatactes L. — Pahkinahakkinen.) 



Tavattu Tavajarvella Kuusamossa opettaja I. Tarn men 

 mukaan. 



47. Garrulus glandarius (L.). — Narhi. 



Narhi (yleinen nimitys), myos narhiharakka (Sakkila). 

 Nimityksen „mettaharakka" tapasin vain kerran ja silloin isompaa 

 lepinkaista tarkoittaen. 



Narhi pesii nahtavasti hyvin harvalukuisena alueella, 

 ehkapa pohjoisimmissakin osissa. Ainakin se on kansan- 

 miesten ihnoitusten mukaan tavattu silloin talloin melkein 

 kaikkialla alueella. Sellaisia loytopaikkoja ovat Paanajarvi 

 (etup. syksyisin), Juuma (talvella 1915 — 16), Sakkilanjarvi 



