Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 



139 



Lagus mainitsee sinisorsan. W i 1 1 e b r an d'in mu- 

 kaan se on „hyvin vahalukuinen" Kuolajarvella. Enwald 

 tapasi sen 4 6, 1883 Kuusamossa ja 3 7, 1882 eman poiki- 

 necn Kuolajarvella. Hanninen mainitsee linnun yhtena 

 Kuusamon sorsalajeista. Fin nil a tapasi sen (pohjoisem- 

 pana) 4 kertaa. R. Forsius merkitsi renkaalla (n:o 782) 

 Kuolajarven kirkonkylassa 10 7, 1914 sinisorsan, jonkatyomies 

 E. Kananen ampui Sarkiojalta, n. 3 km lanteen kirkolta 

 17/8, 1914. Airaksinen ampui pienesta, etelaan muutta- 

 vasta parvesta yhden Sallanlatvalammesta lop. elok. 1914. 



(Anas qucrquedula L. — Heinatavi.) 



Matkalla Kuusamoon tapasin Pudasjarven kirkon etela- 

 puolella, linturikkaalla Aittojarvella tata maassamme harvi- 

 naista ja Pohjois-Suomessa vain muutamia kertoja tavattua 

 lintua ensin 2 koirasta ja sittemmin 2 koirasta naaraan 

 kera. Olivatko koiraat samoja kuin edellisella kerralla, en 

 osannut ratkaista. 



114. Anas crccca L. — Tavi, 



Tavi. 



Seka omien havaintojeni etta aivan poikkeuksettomasti 

 myds kansan kasityksen mukaan alueen yleisin vesilintu.') 

 Tavia tapasin lahes 2 kertaa useammin kuin haapanaa. 

 Asuinpaikat samat kuin haapanallakin, kuitenkin pitanee se 

 enemman pienista ojista ja lammista kuin edellinen. 



Oulankaan laskevien pikkupurojen ja paajoen sivuilla 

 loytyvien lampien johdosta loytyi tavia huomattavan paljon 

 vesilinnuilla verrattain epaeduUisen Oulangankin varrella. 

 Myos eraasta vetisesta korvesta melkoisen matkan paassa 

 vedesta tapasin kerran poikuuden (Kiekerojoki, 4 7.). 



Oulangan suistossa parveili (juhannuksen seutuvissa ja 



') .\iraksinen pitaa haapanaa yleisimpana. Finnila jonka tutki- 

 musalue on tutkimani alueen pohjoispuolella, sen valittomana jatkona, 

 on myos samaa mielta. 



