66 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



jonka silman paalla nakyi hiukan valkeaa. Eraalla Vuori- 

 jarvella tapaamallani koiraalla oli paa lapeensa tummahko 

 (normaalista vaaleampi) ja silmain seutu tuskin huomatta- 

 vasti ymparistoaan tummempi. Valkoista juovaa ei ollut. 

 (Muuten olen tullut siihen kokemukseen Pohjois-Suomessa, 

 etta on usein vaikea ratkaista, kumpaako muotoa keltavasta- 

 rakit ovat. Sekamuotoja loytyy paljon ja erilaisia. Niinpa, 

 tapasin esim. Karungissa samalla niitylla valimuotoja, joista 

 toisella oli pohjoisen muodon paan tummat varit hyvin ke- 

 hittyneet, mutta silti vaikea silmajuova ja toisella taas paa- 

 muodon himmeammat varit, mutta silmajuova puuttui. Nain 

 kiikarilla etempaa katsoen. Kadesta katsottuna oli tulos 

 sama). 



Wasenius tapasi linnun (Motacilla flava) muutamia 

 kertoja (Paanajarvella ja Kallunkijarvella). F i n n i 1 a n mu- 

 kaan pesi pohjoinen keltavastarakkimuoto pohjois-Kuolajar- 

 vella „yleisena" laajoilla Car^x-niityilla, jokirannoilla ja soilla 

 Kuolajarven kirkonkylan ymparilla. Enwald tapasi sen 

 myoskin Kuolajarvella, Tuntsalla 4/7 ja 10/7, 1882. 



25. Anthus pratensis L. ~ Niittykirvinen. 



Niittykirvinen oli aukeiden soisten seutujen 

 varmasti tavattava asukas, Se esiintyi taydellisena valta- 

 lintuna nailla yleensa verrattain lintukoyhilla paikanlaaduilla^ 

 ei ainoastaan varsinaisilla aukeilla soilla, vaan tunturi- 

 p a 1 j a k i 1 1 a (regio alpina). Myoskin vastaraivatuilla, viela 

 soiden vallassa olevilla viljelysmailla se pesi harvalukuisena. 

 Heinarikkailla jangilla se oli yleinen, kasvikoyhilla, laajoilla 

 aavoilla taas paljon harvalukuisempi. Harva, matala pen- 

 saikko ei siita ole suinkaan vastenmielista. 



Tuntureilla oli linnun runsaus hyvin vaihtelevaa, riip- 

 puen paljakan soistuneisuudesta. Erittain soistuneilla Manty- 

 tunturilla ja Hositunturilla oli niittykirvinen erittain runsas- 

 lukuinen, kun taas kuivaluontoisella Pesioivalla lintu oli vain 

 jotensakin yleinen. Valtavaaralla ja Sallatunturilla muistutti 

 tunturikasvillisuuden laatu samoinkuin linnun lukumaarakin 



