70 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



Wasenius tapasi (v. 1914) keltasirkun muutamia 

 kertoja Oulangan alueen viljelysmailla. 



Enwald ei (v. 1882) tavannut keltasirkkua koko 

 Kuolajarvella (muualla kuin aivan lansiosassa, Kursun ky- 

 lassa, lahella Kemijarven rajaa). F i n n i 1 a n mukaan se taas 

 (v. 1914) oli sangen yleinen pitkin Kemijarven maantieta 

 kirkonkylaan saakka. (Samoin tapasi allekirjoittanut sen 

 taalla joka mokin luona.) Siita luoteiseen se oli levinnyt 

 Kuola- ja Tenniojoki varteen. Ylempana Tenniojoki var- 

 ressa oli Korjankyla pohjoisin loytopaikka. Jos siis En- 

 wald'in tekemat havainnot ovat tarkkoja, keltasirkku on 

 muutamassa vuosikymmenessa vallannut Kuolajarven vil- 

 jelysmaat ja tullut niiden taydelliseksi valtalinnuiksi. Eraan 

 kansanmiehen (Lauri Salmela) mukaan on „rossi" kuitenkin 

 jo hanen poikassa oUessan (nyt 59 v. vanha) varmasti loy- 

 tynyt Vuorijarvella. (Lag us ei mainitse keltasirkkua.) 



30. Embcriza hortulana L. — Peltosirkku. 



Peltosirkku pesii jotensakin yleisena alueen kaikilla 

 isommilla ja vanhemmilla viljelysmailla. Niinpa 

 se naytti loytyvan Paanajarven kaikilla viljelystiloilla, samoin 

 Juumassa ja Ollilassa. Kuolajarven puolella tapasin Liika- 

 sessa (2 laulajaa), Sovajarvella, Vuorijarvella (runsaasti) ja 

 Kurtissa. Sensijaan se naytti uupuvan nuoremmilta uutis- 

 tiloilta, kuten Vuosnajarvelta, Vahan-Siemingin Mantynie- 

 mesta y. m. 



Alakurtissa esiintyi hataileva ema (nahtavasti pesa tai 

 poikia) 3/8, samoin Vuorijarvella parissakin paikassa. Laulua 

 kuulin viimeiseksi 27/7 (Vuorijarvi, 4 laulajaa) ja 1/8 (Vuori- 

 jarvi, 1 laulu). 



Ei Enwald eika Wasenius mainitse lintua, ja itai- 

 sesta Kemin Lapista se on varemmin tunnettu vain kerran, 

 Finnila tapasi sen nimittain Kuolajarven kirkonkylassa 

 28/5, 1914. (Lin dm an samoinkuin allekirjoittanutkin on 

 sen varemmin tavannut Kuusamossa.) 



