Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 75 



(?) (Tuutikyla), Toisintoja ja valimuotoja edellamainituista valtamuo- 

 doista seka osaksi lannempana Idytyviista „hottisesta" (joka muuten 

 useiden muualla Pohjois-Suomessa loytyvien valimuotojen kautta liit- 

 tyy „r 1 1 i a i s e e n") lienevat: r o 1 1 6 n e n ( Sakkilanjiirvi), r 6 1 1 i- 

 nen (Ollila), m o 1 1 i (Tuutikyla), m o 1 1 o n e n (Vuorikyla), m 6 k k 6- 

 n e n (Vuorikyla) ja h 6 1 1 i n e n (Alakitka). 



Kotivarpunen on kaikilla vanhoilla ihmisasutuksilla 

 tuttu lintu. Paaskj'sten pesien valtaajana ja kuivauslihojen 

 ahdistajana on silla paha maine. Nama seikat ovat vaikut- 

 taneet, etta asukkaat suhtautuvat siihen hyvin vihamielisesti, 

 yleensa ampuen ja karkoittaen linnut pois. Siita nahtavasti 

 riippuu, etta kotivarpunen taalla on hyvin ihmis-arka ja 

 etta se, nahtavasti voimakkaasta asuttamishalustaan huoli- 

 matta on hyvin vahalukuinen Hntu alueella. Itse tapasin 

 sen vain muutamia kertoja, nimittain Paanajarvella (Kauppi- 

 lassa ja Mantyniemessa), Ollilassa, Alakurtissa 3 8 (aran, 

 naaraspukuisen yksilon) ja Kuolajarven kirkonkylsssa, jossa 

 se esiintyi runsaasti ja rohkeammin. Viime kevaanakin 

 (1917) oli varpusta monin paikoin alueella hatyytetty ja 

 pesia saretty. 



Aivan ensimaisia ihmisen seuralaisia eramaan valloi- 

 tuksessa tama taydeUinen kulttuurilintu ei kuitenkaan liene. 

 Nuoremmille uutisasutuksille se naet ei ole viela siirtynyt. 

 Niinpa sita ei nakynyt Auhdin kruununtorpassa (34 v. vanha), 

 eika se viela pesi Vuosnajarvella (ainakaan Ylipeterilla) eikii 

 Vahan-Siemingin Mantyniemessa (molemmat 7 v. vanhoja). 

 Molemmissa jalkimaisissa se on kuitenkin kaynyt vierailulla, 

 edelHsessa niista useita kertoja syksyisin. Missa maarin 

 ihmisen vihamiehsyj^s on pesimaan asettumista estanyt on 



vaikea sanoa. 



Kotivarpunen lienee nuorimpia alueen siivelHsista asuk- 

 kaista. Melkein kaikkialla naet nykypolvenkin ihmisten tie- 

 dossa on, etta laji heidan elamansa aikana on siirtynyt 

 tanne. Semmoisia paikkoja ovat Kuusamon puolella Sak- 

 kilanjarvi ja Kuolajarven puolella Sovajarvi, Tuutikyla, Vuori- 

 kyla, Alakurtti ja Kairala (Kuolajarven rannalla). Vain 

 kolmessa tiedustelemassani paikassa olisi kotivarpunen „aina" 

 loytynyt, mutta nama ilmoitukset olivat aivan yksinaisia. 



