110 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



mattavasti suuremman osan pyyntimiesten saaliista kuin 

 metso, kun se taas muualla on vahemmistona. Myos W i 1 1 e- 

 brand'in (1896) mukaan on „teiren varsinainen olopaikka 

 pitajan (Kuolajarven) etela- ja kaakkoisosa, missa metsa 

 etupaassa on kuusta, runsaasti koivun ja katajan sekaista. 

 Siella on teiri erittainkin viime vuosina esiintynyt hyvin 

 runsaslukuisena, niin etta yksi ainoa metsastaja talven ku- 

 luessa on saanut aina 400 lintua ja kuitenkaan ei viela kuulu 

 valitusta, etta lintu vahenisi, Teiria loytyy kylla sangen 

 runsaasti myoskin kaikissa muissa osissa pitajaa, vaikkei 

 laheskaan niin suurissa maarin kuin ensimainitussa seudussa". 



Paitsi etta teiri siis on kuusen suosija, nayttaa se 

 myos tavallaan suosivan kulttuuria. Ainakin Ala- 

 kurtissa sanotaan melkein yksinomaan asutun seudun lahei- 

 syydessa teiria loytyvan, kun taas kylan pyyntomailla mai- 

 nittiin lintua vain hyvin vahan olevan. Tama kulttuurin 

 suosiminen ei suinkaan perustu ihmisen laheisyyteen — yhta 

 vaarallinenhan vihollinenhan ihminen on sillekin, vaikkakin 

 se paremmin kuin toiset kanalinnut kykenee naita vaaroja 

 valttamaan — vaan naiitavasti siihen muutokseen kasvilli- 

 suudessa, minka ihminen saa aikaan. Suurimpana vaikutti- 

 mana lienee pensaikkojen ja nuorennoksien syntyminen 

 hakattujen vanhojen metsien tilalle, joten Hntu saapi mie- 

 luisia piilopaikkoja. 



Vuorikylassa sanotaan tavatun valkea teiri (Lehtela). 

 VahassaSiemingissa ammuttiin taas viime kevaana (1917) 

 teiri, joka kertojen mukaan oli ollut osittain koiras ja osit- 

 tain naaras; pyrsto oli ollut naaraan, paa uroon (ehka ste- 

 riili-naaras). Kertojan mukaan se oli laulanut. 



Week man mainitsee Selkalasta saaneensa, siella syk- 

 sylla 1902 ammutun naarasteiren, joka oli ollut ylt'yleensa 

 tasaisesti ja melkotiheaan valkotaplainen. 



Syksylla 1914 oli Kuolajarvella, samoinkuin muuallakin 

 pohjoisosissa maatamme huomattavissa suuri teirien vaellus. 

 Kertomusten mukaan nayttaa lintuja olleen todella suun- 

 nattomia maaria. Talojen pihoillekin niita tunkeutui. Met- 

 sastajille se lienee ollut „kulta-aika", jota ei jatetty hyvak- 



