Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 117 



91. Ortygometra porzana L. Kaislaraakka. 



Tama Etela- ja Keski-Suomen lintulaji, on 15 v. sitten 

 asustanut Kuolajarvella, Sovajarven kylassa. Heikkilan ta- 

 lon luona olevan Kotilammen luhdasta oli sen aani „kuu- 

 kauden paivat" kuulunut. Alussa linnun omituinen aani 

 heratti suurta ihmettelya, kummitukseksi sitii luultiin, var- 

 sinkin kun aanen lahtopaikka tuntui olevan loytymaton. 

 Lapi yot kuuluen, kauvaskantavana ja voimakkaana lapi 

 seinienkin korviin tunkeutuen, tuo salaperainen aani oli 

 joiltakin henkiloilta unen rauhan vienyt. Viimein, niin ker- 

 rotaan, oli toisesta kylasta noudettu mies, joka jarjesti n. 10 

 miesta kasittavan pyssyilla ja seipailla varustetun ketjun. 

 Sen piti kapealla luhtarannalla ahdistaa tuo kummitus eraalle 

 avonaiselle kohdalle. Yritys onnistuikin ja tulos oli sangen 

 rauhoittava, kun huomattiin, etta aanen aiheuttaja onkin 

 vain lintu. Aukealle paikalle ahdistettuna se nimittain yht' 

 akkia lentoon porahti. Varemmin tunnettu kaislaraakaan 

 pohjoisin loytopaikka maassamme on li. 



92. Charadrius apricarius L. — Tunturikurmitsa. 



Peltokana, peltopyy, myos mustarintanen pelto- 

 pyy (Vuorijarvi) ja peltohyrykka (Alakurtti). — Kaksi ensinmai- 

 nittua nimea esiintyvat rinnan koko alueella. Jalkimainen niista on 

 nahtavasti nuorempi ja tunkee vanhemman .jpeltokanan" syrjaan. 



Itse en tavannut lintua, ja niin tunnettu kuin se rah- 

 vaalle olikin kevaallisena „lentolintuna", joka parvissa pei- 

 loilla asustaa, ei sen pesimisesta alueella sensijaan tiedetty 

 mitaan. Vain Liikasessa vaitettiin minulle Korvasjarven 

 salmesta taman lajin pesan loydetyn (Ollila y. m.). 



Wasenius tietaa helluntaisunnuntaina 1914 2 kpl. 

 tavatun Liikasessa. Toinen naista ammuttiin. Finnila 

 tapasi lajin vain muuttoaikaan Sallajarvella 29 5, 1914, (E n- 

 wald sensijaan keskikesalla 13 7, 1882 lahella Tenniojokea. 

 Lin dm an on saanut munia Kuusamossa.) 



