Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 119 



eraat emat hoitelivat kahta pienta untuvapoikastaan. Vuori- 

 jarvella tapasin paitsi varemmin jo mainitsemaani varpus- 

 haukan hatyyttamaa (ks. s. 98) tyllia, samassa paikassa 

 toisenkin. Linnuilla oli nahtavasti pojat Yli-Vuorijoen muta- 

 rannalla. 1/8 ja 4/8 tapasin Vuorijarven ja Ala-Kurtin valilla 

 Hangaslammen osittain kuivatulla pienikivisella rannalla emat 

 kolmen jo (ainakin 4 8) lentokykyisen poikasen kera (1 juv. 

 Yliop. Zool. Mus.) Myos Suonimajarvella alueen koilliskol- 

 kassa tapasin 2 8 tullen ja mennen jarven lapi tylliparin, 

 joka oleskeli jarven kiiivausrannalla. 



Kansanmiesten ilmoitusten mukaan tavataan tyllia li- 

 saksi Juumajarvella (joskus nakynyt), Alakitkalla (paljonkin 

 nakyy, pesii), Hautajarvella (tavataan Saviaavan lammella 

 „ravalla"; viime paivina kesak. 1917 Taivallammella nahty) 

 ja Sovajarvella (nahty, aljoksi pyydetty). 



Paitsi Sovajarvella on lintua muuallakin russakan pyy- 

 dystamiseen kaytetty. Kauttioahossa kerrotaan sen 2 v. 

 tassa toimessa olleen. 



Fin nil a tapasi linnun vain muuttoaikaan kolme ker- 

 taa m. m. 28/5, 1 kpl. Sallajarvella ja otaksuu sen vasta 

 pohjoisempana Lapissa pesivan. Muut eivat mainitse. (Ete- 

 lampana Kuusamossakin pesii lintu muutamin paikoin. Itse 

 tapasin sen 9 6, 1913 kaksi kertaa Rukajarvella). 



95. Phalaropus lobatus (L.). — Kaitanokkavesipaaskynen. 



Tyrnapoika ( Salla). 



Vesipaaskysta en tavannut alueella, enka sen pesimi- 

 sesta saanut mitaan tietoja. Sensijaan se oli useille kan- 

 sanmiehille tuttu muuttolintuna, joka silloin talloin on tavattu 

 eri paikoin aluetta. 



Varemmat tutkijat eivat sita mainitse. 



96. Limicola pygmaea Lath. — Leveanokkainen tiivi. 



Nelja eri kertaa tapasin taman lajin Janisjarvella 21 7 

 (1 kpl. Yliop. Zool. Mus.). Lintujen kayttaytymisesta paat- 

 taen se pesi taalla. Oppaani (Nivala) sanoi useasti Tuuti- 



