88 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



Myos tilhi oli alueella selva mantyalueen lintu. 

 Koko kuusialueella en tavannut sita yhtaan ainoata kertaa. 

 Seka Oulangan alueella etta pohjoisella mantyalueella tapa- 

 sin sen sitavastoin melkein paivittain, usein monta kertaa 

 paivassa. Runsaimmin esiintyi se Kutsalla Karjalansuvan- 

 nolla ja taalta Pesioivan pohjoispuolitse juoksevalle Akson- 

 harjulle. Taalla se oli jotensakin yleinen. Melkein yhta 

 runsaasti (harvalukuisena — jot. yleisena) se esiintyi Ou- 

 lankajoella, sen ylajuoksulla (alemmalla Paanajarven kovin 

 hakattuun lohkoon kuuluvalla Oulangalla tapasin sen vain 

 kerran ja silloinkin komeassa mannikossa Lammasniemella) 

 seka myos Aventojoen ja Kiekeroojan varsilla. Lintukoy- 

 hilla Calluna-Cladonia-ka.nksL\\\a oli tilhi tyyppilintu, vaikkei 

 sen runsaus ollutkaan niin suuri kuin jokivarsilla (harva- 

 lukuinen). Paanajarvella tapasin sen useita kertoja m. m. 

 Oulangan suistossa 10/7. Sittemmin tapasin tilhen, ennen 

 Kutsaa, vain Keroharjulla, Liikasesta luoteiseen, 14/7. Vuori- 

 jarvella tapasin pienen parven 5/8, nahtavasti lentopoikueen. 

 Alakurtin puolessa tapasin sen 3/8 ja 4/8. Viimeksi kuulin 

 linnun Kuolajarven ja Sallan valilla. 



Ilmoituksen mukaan (Sovajarvi, Heikkilat) „kapylintu"^ 

 syo katajanmarjoja. Vuorijarvella olin tilaisuudessa huo- 

 maamaan, kuinka tilhiparvi pyydysteli hyonteisia. Paitsi 

 tavallisia „paarmalinturetkia" joltakin avopaikalta, usein 

 kelopuusta, tekivat muutamat paaskysen tavoin pienia pyynti- 

 retkia laheiselle jarven pinnalle, aivan paaskysen tavoin^ 

 mutta hitaammalla vauhdilla sieppoen hyonteisia (vesiper- 

 hosia?) ilmasta. Wasenius tapasi tilhen useita kertoja 

 Paanajarven seutuvilla. Finnilan mukaan lintu oli „erit- 

 tain yleinen" pohjois-Kuolajarvella kes. 1914. Han selittaa 

 laajalti linnun loytymista siella, m. m. Sallatunturilla Em- 

 petrum nigrum'in ja Arctostapfiylos alpinum'in marjoja syoden. 

 Linnun ravintoon nahden tulee han siihen tulokseen, etta se 

 pesimisajan alussa elattaa itseaan marjoilla, mutta myohem- 

 min puolivalissa kesakuuta, kun hyonteiset (Culicidae ja 

 Perlidae) kayvat runsaiksi, muuttuu hyonteissyojaksi. En- 



