Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 93 



lie linnut tanne ajanut. Myohemmin nain taalla vain yksi- 

 naisia lintuja. Myos KarjalansuvannoUa nain tervapaaskysen 

 29/7 (1 kpl.). 



Kurtin puolessa tapasin linnun Pierumajarven retkilla 

 2/7 kolme eri kertaa (1 kpl., 1 kpl., 2 kpl.). 



Ehka kelomantyjen tarjoamat sopivat, korkealla sijait- 

 sevat pesapaikat vaikuttavat edella kuvattuun levenemis- 

 ilmioon. Huomattava on naet lisaksi, etta loytopaikat kart- 

 tavat Paanajarven lohkon hakattua palstaa. 



W a s e n i u s tapasi 8 '7 tervapaaskysen Kitkalla ja 

 Arvunkilammella (sijaitsevaisuus?) 2 kpl. Finnila tapasi 

 sen „harvinaisena" pohjois-Kuolajarvella, ja huomasi sen 

 „sangen lukuisasti" pesivan Kuolajarven kirkkoon. Enwald 

 tapasi linnun Kuolajarvella 16/7, 1882. 



57. Dryocopus martius L. — Palokarki. 



P a 1 o k a r k i (yleinen nimitys koko alueella). 



Palokarki pesii ilmoitusten mukaan koko alueella. Itse 

 tapasin sen muutamia kertoja. Kitkajoella kuulin aanen 

 Ahvenperassa 30/6, Oulangalla taas 1/7 valilla Aitaniemen- 

 niitty-Ahvenpera. Kutsajoella, hakatulla Calluna-Cladonia- 

 kankaalla, tapasin 26,7 parin. Toisen linnuista nainkin vie- 

 resta. Viimeksi tapasin palokarjen 5/8 Vuorijarvella, Kuulin 

 silloin sen kauvaskantoista aanta kahdelta puolelta mainittua 

 jarvea. Sitapaitsi tapasin useassa paikassa nahtavasti palo- 

 karjen hakkaamia koloja ja reikia puissa. Syksylla 1916 

 meni palokarki satimeen Tuutikylassa. 



Wasenius tapasi linnun myos muutamia kertoja: 2/6 

 Oulangan suussa (aanta), 4/6 Nurmisaaren luona Oulangalla 

 (1 kpl.), 12/6 yhden km paassa Sovajarvella (1 kpl.), 17/6 

 Paanajarvella Mantyniemessa, 22 6 Suorajarven sillan luona 

 (1 kpl.). 



Kaikki edella selostetut loydot ovat mantyalueilta, 

 eika ainoakaan kuusialueelta. 



Finnila tapasi linnun muutamia kertoja pohjois- 

 Kuolajarvella, Enwald myos Kuolajarvella . 3/7, 1882 

 (paikka?). 



