Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 95- 



koittivatko kaikki edellamainitut „aanihavainnot" tata lajia, 

 en aivan varmuudella osannut paattaa. 



Oulangalla loysin 3 pesaa, kaikki kelokankailta kelo- 

 hongista: 5 7 Puikkojarven luota, lahelta Savinalampea, 7/7 

 Taivalkonkaan luona ja 8/7 Kiutakonkaalla. Kaikki pesat 

 olivat korkealla kelossa, aukot suuntaan NW; kaikissa pe- 

 sissa pitivat poikaset kauvas kuuluvaa melua „tikityksellaan'% 

 omituisella, nopealla, korkeudeltaan vuoron laskevalla ja 

 nousevalla aanellaan. 



Wasenius ei mainitse lajia. Fin nil a tapasi sen 

 kaksi kertaa pohjois-Kuolajarvella; En w aid taas 16 — 17 — 

 18/7, 1882 Kuolajarvella. 



(lynx torquilla L. — Kaenpiika.) 



Kaenopas? 



(Tarkoittiko tata eras Leinosen Vuorijarvelta tapaama 

 ja selittama lintu, en paassyt tayteen varmuuteen. „Kaen- 

 piika"-nimitys (Hautajarvi) naytti tarkoittavan pikkulintua, 

 joka hoiti kaenpoikasta. Ainakin Kuusamon kirkolla kaen- 

 piika on useasti tavattu (Tammi, Czarnecki, Lindman). 



61. Cuculus canorus L. ^ Kaki. 



Kaki (ainoa ja yleinen nimitys). 



Oulangan alueella liikkuessa sai kauniilla saalla useasti 

 monta kertaa paivassa kaen, tavallisesti kaukaisia kukah- 

 duksia kuulla, harvoin taas itse lintua nahda. Kuusialueella 

 liikkuessa kuulin laulua viela usein, melkein kuun loppuun 

 saakka. Viimeiset merkinnot ovat: 18/7 Hosijarvi (1 laulaja), 

 19/7 Hositunturin ymparisto (2—3 laulajaa), 22 7 matkalla 

 Vuosnajarvi-Noukajarvi (2 — 3 laulajaa) ja 26 7 Isonsiemingin 

 Rytilampi (1 laulaja). Sittemmin nain linnun 29 7 Kutsan 

 Karjalansuvannolla. 



Kaki tuntui olevan jokseenkin ubikvitaarinen metsan 

 asukas, luvultaan nahtavasti hyvin harvalukuinen. „Kaen- 

 piialla" (Hautajarvi) nahtavasti tarkoitettiin pikkulintua, jolle 

 kaki oli antanut jalkelaistensa kasvatushuolet. 



