Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 6. 5 



sida, stannar i regeln pa dess bakatriktade, caudala del ett 

 stycke av den slemmiga overhuden, medan dess framre, 

 orala parti, som legat insankt i „fjallfickan", ej tackes av 

 nagra ogenomskinliga bildningar, utan utmarkt val lampar 

 sig for granskning under mikroskop. Vi betrakta nu t. ex. 

 fjallet av en 5-arig m5rt. (Se foto N:o 1.) Draga vi fran fjal- 

 lets naturliga centrum radier mot fjallets kant i olika rikt- 

 ningar och rakna ut de varden vi salunda fa for de skilda 

 aren, komma vi till det intressanta resultatet, att samma 

 varden ingalunda nas i alia delar av fjallet. Sarskilt stor 

 olikhet erbjuda harvid de forsta aren. Langderna utrak- 

 nade langs radierna i oral riktning giva namligen varden, 

 vilka i hog grad understiga dem, som nas i den caudala 

 delen av fjallet (se tabell I.). Langderna beraknade langs 

 radier vinkelratt emot dessa orala och caudala radier, sale- 

 des i dorsoventral riktning, intaga ungefar en medelstall- 

 ning. Detta ar ej nagot, som enbart skulle galla morten, 

 utan denna olikhet kan sparas hos alia de sotvattensfiskar 

 med fjall av liknande slag jag hittills undersokt, naml. bra- 

 xen, bjorkna, id, sarv, mort, stam, vimba, loja, sikloja, sik 

 och gadda, sammanlagt over 700 exemplar. 



Vad abborrens och gosens fjall vidkommer, kan ju vid 

 undersokning av dessa arsringarna i den caudala delen av 

 fjallet ej skonjas tack vare taggpansaret, men de dorsoven- 

 trala vardena aro betydligt hogre an motsvarande orala och 

 proportionen mellan radierna matta i oral och caudal rikt- 

 ning anda till fjallkanten hos fjall tagna av olika stora fiskar 

 giva vid handen, att abborrens och gosens fjall ej avvika fran 

 regeln for dem hos andra sotvattensfiskar. Huvudorsaken 

 ar overallt densamma, namligen fjallets egenskap att till- 

 vaxa i olika proportion i olika riktningar. 



Klart ar, att icke alia dessa olika varden kunna vara 

 lika riktiga, och det galler darfor att undersoka vilka var- 

 den, som trognast atergiva fiskens tillvaxt under olika 

 aldersstadier. Har man som undersokningsmaterial fiskfjall 

 med blott en vinterring utan tillvaxtbalte for foljande ar, 

 ar det ju sjalvklart, att mer an ett varde for forsta ^rets 



