8 Segerstrdle, Fjallens arsringar och fiskarnas tillvaxt. 



Hos abborre och gos kan, i foljd av fjallets byggnad, 

 endast den orala av' de tva metoderna anvandas, och de 

 beraknade vardena visa darfor for de forsta arsklasserna 

 stora avvikelser fran de empiriska. Vad sillfjallen vidkom- 

 mer, paminna de ju nagot om abborrens darigenom, att ars- 

 ringarna aro svarfixerbara i fjallets caudala del. Tyvarr 

 har jag haft tillgang till ytterst fa dylika fjall, men det har 

 framgatt saval av dessa som av de utmarkta fjallfotogra- 

 fierna i Lea's arbeten, att den caudala metoden ger betyd- 

 ligt hogre varden for de forsta arsklasserna an den orala, 

 sarskilt hos aldre individer och det synes mig darfor vara 

 skal att misstanka, det den „forandrade tillvaxten" hos sillen 

 atminstone till en del star att soka i anvandningen av den 

 orala metoden, som genom fjallets struktur visat sig vara 

 det tacksammaste undersokningssattet vid arsringarnas fi- 

 xerande. 



For att ytterligare klargora de olika varden, som er- 

 hallas enligt oral och caudal metod hos olika fiskarter, 

 bifogas har tva tabeller III o. IV over dylika, erhallna vid 

 matning av enstaka exemplar. De aro saledes inga medel- 

 varden, men motsvara dock relativt val resp. fiskars till- 

 vaxt i Borga inre och yttre skargard, da de aro valda for 

 att giva en ungefarlig bild av dessa fiskars storlek vid olika 

 alder, sadan denna framgatt av de undersokningar, jag tills- 

 vidare medhunnit. 



Som av tabellerna framgar, ar skillnaden mellan den cau- 

 dala metodens varden] och de pa den orala vagen funna 

 pataglig. For abborren har jag naturligtvis ej kunnat an- 

 vanda den caudala metoden, utan har jag i stallet for denna 



