Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 40, N:o 1. 61 



ven, fornamligast den utvidgade delen „Sydanaukea", som 

 stracker sig fran de 2 km nedanfor Loimijokis utflode i 

 elfven belagna Leppisaari och Tavisalo holmarna till Kyttala 

 by pa en distans af 8 km. A omordade stockupplags- 

 platser ar elfven till bottnen fullproppad med stock, hvar- 

 jamte denna stallvis till hela sin bredd ar afsparrad med 

 stockbommar. 



Till dessa olagenheter och hinder for sjofagelns trefnad 

 och forkofran salla sig med vaxlande styrka de temporara 

 forodande ingrepp, som ogynnsamma vaderleksforhallanden 

 och darmed sammanhorande naturforeteelser utofva pa den- 

 samma. Starka nattfroster och plotsliga stegringar i vatten- 

 standet harja ofta i en oanad utstrackning bon och reden, 

 sarskildt for den pa strandangarna tidigt hackande sjofageln. 

 Harom har tyvarr inga detaljerade anteckningar, lika litet 

 som i allmanhet af vara fagelkannare, blifvit gjorda af 

 Lyden, som likval, pa grund af egen erfarenhet, betonar de- 

 ras decimerande betydelse for sjofageln; varen 1915 fram- 

 halles sasom synnerligen rik pa nattfroster och hastiga fluk- 

 tuationer i vattennivan. I detta sammanhang, om an staende 

 pa sidan af nu berorda gebit, kan atergifvas en till namnda 

 kategori horande observation jag helt nyligen gjort invid 

 Helsingfors, emedan den adagalagger inneborden for fja- 

 dervildnaden af ett enda nastan katastrofartadt naturin- 

 grepp. Under nagra exkursioner till Ladugardsviken invid 

 Gammelstaden under forra halften af maj 1915 upptacktes a 

 den sanka och ojamnt knottriga eller med vattensjuka starr- 

 tufvor bevuxna strandmaden en mangd reden med agg af 

 tofsvipa och skedand, tvanne grasands- och ett spofbo med 

 fulltaliga kullar samt, ute vid en storre glanta i stubbvas- 

 sen, val ett hundratal skrattmasbalar med redan starkt ruf- 

 vade agg. Den 15 maj steg vattnet helt plotsligt mer 

 an en half meter, och morgonen darpa, da jag under en 

 snostorm, som kladde marken i hvitt, besokte stallet, mottes 

 blicken af vatten ofver hela maden; angsligt skriande flogo 

 nagra tofsvipor och spofparet ofver sina skoflade boplatser 

 och hemlosa skrattmasar sutto tysta i klump pa stranden, 



