54 Rolf Palmgren, Fagelfaunan i Hvittis socken. 



Anser cinereus Meyer. Lyden uppgifver att gragasen 

 blifvit nagra ganger skjuten pa orten; da det icke garna 

 kan forutsattas att uppgiften skulle grunda sig pa en for- 

 vaxling med foljande art, maste man har tydligen rakna med 

 fran den normala flyttningsstraken af en eller annan orsak 

 forirrade individer. 



A. segetum Gmel. Ar synnerligen allman inom gebitet 



o 



under flyttningstiderna var och host (Lyden). Ar 1905 uppe- 

 holl sig arten i valdiga svarmar, raknande stundom anda 

 till ett tusental faglar, pa glantor och torkade vassruggar i 

 Raijalatrask och Puurijarvi under hela oktober och enligt 

 uppgift en stor del af november manad. Jag horde sagas 

 att de sista faglarna lamnade orten vid medlet af november, 

 samtidigt med att de forsta svanarna infunno sig. Det ar 

 en storartad, imponerande och oforgatlig anblick, da gas- 

 sen, uppskramda t. ex. genom ett skott fran stranden, latta 

 pa vingarna och, samlade i tata kolonner, under en ihallande 

 konsert, som hores vida omkring, i sina vingars skugga 

 skymma landskapet i bakgrunden. 



Branta bernicla L. En ensam fagel skots vid mynnin- 

 gen af Sampu a 1901. 18. IX (Lyden). 



Spatula clypeata (L.) Hackar llerstades vid Kumo elf, 

 Raijala trask och Puurijarvi, dar stora, tata vassar fore- 

 komma. Redet anbringas bland hogt starrgras i en frodig 

 tufva nara vattnet pa strandmaden eller pa gammalt vaxt- 

 affall och brate inne i en torr vassrugg. Bofynd: 1902. 9, 

 11 och 17. VI med 7 — 9 rufvade agg. Darjamte aro flere ung- 

 kullar iakttagna. Afven vid Kjulo trask har jag under en 

 exkursion i augusti 1904 antecknat arten. 



Dafila acuta (L.) Afven stjartanden ar till icke ringa 

 antal hemma pa orten. Den reder sitt bo heist i hogt gras 

 eller under nagon videbuske nara strunden. Isynnerhet de 

 flacka angsholmarna med vattendrankta, snarrika starrmader 

 tyckes tilltala fageln, och har dolja sig garna ungkullarna. 

 Bofynd: 1902. 10 och 11. VI 7—8 palegade agg. 



Mareca penelope (L.) Mycket allman, sarskildt vid elf- 

 ven, men afven de storre och mindre trasken, samt om 



