Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 40, N:o 1. 9 



i afseende a sammansattning och yppighet. En karaktars- 

 vaxt ar videt, som under elfvens forlopp genom omradet 

 garnerar densamma narmast brynet med en glesare eller 

 tatare bard, som stallvis, dar brinkarna sta hoga och 

 branta, helt afbrytes, for att ett stycke langre fram lopa ut 

 i vattnet med ogenomtrangliga snarfyllda tungor. Likt en 

 arkipelag af sma, runda holmar ligga videsnaren dessutom 

 strodda pa de sanka, vattenmattade angsmaderna. Som en 

 regel med flera undantag galler, att en smalare eller bre- 

 dare starrbard bildar elfvens, narmast strandlinien belagna 

 vegetationszon, som utat afloses af ett till maktighet varie- 

 rande frakenbalte. Utanfor denna Equisetum-gorde\ utbreder 

 sig sa vassregionen anda fram till klarvattnet. Benamningen 

 ar oegentlig, ty en mangfald af submersa vaxter kampa har 

 om utrymme; gaddnatens (Potamogeton) och kransslingans 

 (Myriophyllum) stanglar na knappast upp till ytan, pa hvil- 

 ken de runda nackros- (Nymphcza, Nuphar) och langa smala 

 igelknoppsbladens (Sparganium) gungande mattor ligga for- 

 tojda for att senare pa sommaren prunka med gula blom- 

 mor och hufvudlika blomgyttringar. Ett eller flera af namnda 

 vegetationsbalten kunna saknas eller vikariera for hvarandra, 

 eller ersattas af andra sumpvaxter, sasom svalting och pil- 

 ort. Har och hvar i elfven antraffas trindsafkullar (Scirpus); 

 rikligast mahanda vid Saukonsaari. 



I detta sammanhang bor man af ven granska de mindre hol- 

 marna i elfven, hvilka helt och hallet fa sin pragel af denna, 

 hvarfor afven de faglar som har vistas for sitt uppehalle 

 och sin trefnad aro strangt beroende af det omgifvande 

 vattnet. Ofta utgoras de af alldeles flacka, pa buskar mer 

 eller mindre rika angsholmar samt aga antingen hoga och 

 stela brinkar eller sumpiga med vass- och videsnar tackta 

 strandpartier, sa t. ex. Tavisalo, Saukon-, Leppi- och Nau- 

 dassaari samt de sma holmarna utanfor Loimijokis utflode 

 i elfven. Stundom, sasom vid gransen mot Kumo socken 

 i narheten till jarnvagsbron, forete de en nagot mer kupe- 

 rad form och aga en rikare lundartad vaxtlighet af diverse 

 loftrad, buskar och orter. 



