rpack vare ett af Societas pro Fauna et Flora Fen- 

 *■ n i c a mig tilldeladt reseunderstod var jag sommaren 

 1897 i tillfalle att under en tid af 7 veckor i botaniska syf- 

 ten foretaga exkursioner pa Aland. Under denna tid upp- 

 tecknades afven nedananforda vaxtbenamningar. De fiesta 

 blefvo upptecknade i Hammarland, hvarest jag den langsta 

 tiden vistades. Ett antal namn aro fran Eckero, hvarest 

 exkursioner foretogos under 6 dagars tid. Ett mindre antal 

 benamningar aro hopsamlade i Finstrom, Jomala och Sund. 

 Nagra vaxter blefvo dessutom namngifna af en aldre fran 

 Kronoby inflyttad kvinna. 



I sprakforskarekretsar har man under tidernas lopp vid 

 insamling och tryck af dialektord, till hvilka ju afven djur- 

 och vaxtnamn hora, begagnaf sig af olika metoder i och 

 for angifvande af langt och kort vokalljud. Tidigare an- 

 vande man allmant ett streck ofver vokaltecknet (t. ex. a) 

 for att beteckna langt vokalljud. Denna metod har den 

 olagenheten, att man vid intensivt arbete och dalig hand- 

 stil latt kan forvexla det langa vokaltecknet med accent- 

 tecknen, hvilka vid dialektordens upptecknande ofta kunna 

 komma i fraga. Man har darfor pa senare tid pa visst hall 

 borjat beteckna det langa vokalljudet med ett streck under 

 vokaltecknet (t. ex. a). Men afven detta beteckningssatt kan 

 medfora tvetydighet isynnerhet, som forfaringssattet allmant 

 anvandes for att sarskildt framhalla vissa ord eller bok- 

 stafver gentemot andra. Vill man salunda i sina anteck- 

 ningar beteckna, att ett ljud blifvit upptecknadt under det 

 uppmarksamheten sarskildt varit fast vid dess korrekta ut- 

 tal, sa ar det synnerligen lampligt att understryka det kri- 



