Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 40, N:o 4. 5 



For personer, hvilka icke aro sarskildt fortrogna med 

 de beteckningsmetoder, som af dialektforskare ex professo 

 begagnas, torde det i allmanhet vara sakrast att halla sig, 

 sa langt det sig gora later, till de ljudtecken, som begag- 

 nas i vanligt skriftsprak. Sa har afven i nedanstaende namn- 

 forteckning skett. 



Langt konsonantljud skrifves i torteckningen med mot- 

 svarande dubbla tecken. 



Sch-ljudet (t. ex. schersmin) betecknas i dialektforsk- 

 ningen liksom afven i lexikalverk (endast i och for vinnan- 

 det af utrymme) ofta med fran vart alfabet afvikande tecken. 

 Att for vaxt- och djurnamnen i framtida publikationer af 

 detta slag anvanda dylika for spraket frammande ljudtecken 

 synes mig icke vara af nodvandigheten pakalladt. Tvartom 

 ar det mycket naturligare att harvidlag betjana sig af det 

 i skriftspraket begagnade ljudenliga skriftsattet. „Tj" an- 

 gifver samma ljud som det har i skriftspraket t. ex. i ordet 

 tjader (t. ex. tjaringtander, tjejsarkroonor, tjersbeer). 



Att de finare nyanserna i de skilda trakternas mer eller 

 mindre egna uttal af namnen ej kunnat betecknas, ligger i 

 sakens natur; betingelserna for ett dylikt noggrannt arbete 

 saknar namligen en vanlig botanist. En kanske onodig om- 

 standighet har daremot beaktats. Sa upptogos namligen 

 namnen i det numerus, i hvilket de pa de respektive orterna 

 vanligen eller uteslutande begagnades (t. ex. „klockblomma" 

 fran Eckero, Skeppsvik och „klockblommor" fran Hammar- 

 land, Skarpnato). Det ar kanske mojligt att denna olikhet 

 i benamningssattet grundar sig pa en nagot olika natur- 

 askadning (t. ex. en intimare eller ytligare kannedom) om 

 vaxterna hos de skilda trakternas innebyggare. 



Forteckningen upptager 598 namnvarianter pa circ. 280 

 vaxter. Bland dessa befinna sig 8 namn pa vaxter, hvilka 

 af folkbotanisterna ej kunde vid tillfallet uppletas i natu- 

 ren. Dessa aro: 



Hastsbeer och Hastblommor: Torp. 

 Honsbeer: Skeppsvik; Torp: „atas, smaklosa, roda"; 

 troligen Cornus suecica. 



