12 Liro, Alandska vaxtnamn. 



ses emellertid: „i Hammarland kan man pa inga orter sa- 

 kert skilja Rhamnus cathartica fran det vilda „aapeltraadet". 

 Haraf framgar saledes, att Rhamnus cathartica faktiskt, och 

 troligen upprepade ganger, blifvit forevisad, men att ett 

 namn pa densamma ej blifvit gifvet. Ett annat exempel er- 

 bjuder Alchemilla, om hvilken det i anteckningarna heter: 

 „icke nagonstades kand i Hammarland". Ett tredje exempel 

 ar anteckningen: „rost pa sad ar ingenstades kand pa Aland". 



Af de anforda negativa resultaten vid namninsamlingen 

 inser man utan vidare, hum viktiga - - ja rent af hogst nod- 

 vandiga — rikligare skordar af tillforlitliga „negativa resul- 

 tat" aro for en grundligare och allsidig kannedom af vara 

 folkbotanisters botaniska kunskap. 



Det ar uppenbart att man hos oss utan drojs- 

 mal energiskt maste skridatillinsamlandetaf 

 vara gamla svenska djur- och vaxtnamn samt 

 alia de oft a ganska intressanta meddelanden, 

 som forknippa sig vid desamma. Det ar en icke 

 sa liten och i manga afseende for komraande 

 forskningar hogst vardefull andlig skatt, som 

 hotar att glida oss ur handerna. Man ma nam- 

 ligen ihagkomma, att den nutida intensiva skol- 

 undervisningen med oemotstandlig kraft un- 

 dergrafver och forintar den ursprungliga, del- 

 vis fran manga sekler tillbaka bland var sven- 

 ska allmoge fran generation till generation 

 nedarfda kunskapen om vaxt- och djurvarlden. 

 Inom en troligen icke altfor aflagsen framtid 

 aro kanske de sista minnena af dennaurgamla 

 naturkunnighet, om de icke i tid upptecknas, 

 for alltid forlorade for oss. 



Det ar naturligtvis i framsta rummet de svensksprakiga 

 zoologerna och botanisterna, som bora taga hand 

 om insamlingen af de svenska djur- och vaxtnamnen. Per- 

 soner, som icke aro zoologiskt och botaniskt skolade, lampa 

 sig mindre val for ett dylikt arbete. Det ar namligen af 

 den allra storsta vikt, att de namngifna vaxterna och dju- 



