28 Rolf Palmgren, Fagelfaunan i Hvittis socken. 



utan att denna nor till terrangen ifraga, an mindre ar en 

 typisk representant for densamma. Jag har i det ofvan- 

 staende i sadana fall icke bortlamnat ifragavarande art ur 

 forteckningen, emedan detta innebure en forfalskning af 

 observationsmaterialets faktiska resultat, men jag forutsatter 

 att framstallningen mottages med urskiljning under jamforelse 

 med ofriga standorters fauna och de kommentarier den syste- 

 matiska forteckningen innehaller. Teoretiskt typrena loka- 

 liteter existera sallan i naturen, och som ofvan papekades 

 aro redan smarre afvikelser tillfyllest att for den okritiska 

 grumla bilden och forvanska inneborden af observationerna. 

 Ur frekvensgraden kan man i de fiesta fall sluta sig till sa- 

 dana tillfalliga bosattningar, och dar det varkligen galler en 

 sallsynt typfagel har jag darom sarskildt anmarkt. 



En annan omstandighet nodgas jag i detta sammanhang 

 yttermera berora, den mer eller mindre betydande roll den 

 omgifvande terrangen helt sakert spelar for en standorts fag- 

 lar, icke endast som naringsmarknad utan i manga fall for 

 trefnaden som sadan. I detta hanseende aro mitt observa- 

 tionsmaterial och mina insikter for njugga att for de fiesta 

 arters vidkommande gifva ens en antydning. Fagelfaunans 

 sammansattning t. ex. pa ett buskbevuxet parti af en viss 

 karaktar i ett skogsbryn ar helt sakert influerad bade af de 

 oppna terrangernas och de omgifvande skogsmarkernas nar- 

 het och beskaffenhet. Jag har velat framhalla namnda syn- 

 punkter, emedan jag trott mig finna, att man merendels forbi- 

 sett dem eller underskattat deras betydelse, och velat drifva 

 specialiseringen for langt. 



Nar vi nu ofverga att skildra fagelfaunans utbredning 

 a skogsmarkerna, hvarmed forstas alia de terranger, 

 hvilkas fysiognomi erhaller sin pragel af traden pa stand- 

 orten, framsta ofvan antydda svarigheter af en alltfor langt- 

 dragen specialisering i lokaliteter i full belysning, sa myc- 

 ket mer som observationstiden i framsta rummet agnats de 

 vata och sumpiga forekomstorterna inom gebitet. 



Skogsmarkerna inom omradet kunna lampligast indelas 

 i tvanne hufvudtyper: skogsbryn och djupa skogar. 



