Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 40, N:o 1. 27 



Ruticilla phoenicurus ssp. Linota chloris a. 

 Sylvia curruca a. „ cannabina a. 



Parus borealis sp. Lanius collurio a. 



,, major sp. lynx torquilla sp. 

 Anthus trivialis sp. 



Vid andra uthuggningar i skogsbrynen sker den natur- 

 liga atervaxten af graal, som i smarre men tata och rena 

 samhallen erofrar terrangen. Sadana graalsnar hysa in- 

 gen egen, sarskildt typisk representant. Utom diverse faglar 

 som i dem af ett rent tillfalle uppehalla sig, hacka har spar- 

 samt och undantagsvis nagra arter ur de angransande skogs- 

 och buskmarkernas fauna, sasom Fringilla coelebs och andra 

 mindre nograknade faglar. 



Dar buskvegetationen pa angarna ater nar storre om- 

 fattning eller spelar hufvudrollen vid karaktarsbildens da- 

 ning, uppstar betesmarker, utmarkta genom att lofsnar 

 och enstaka vuxna loftrad, framom andra vide, salj och 

 bjork, omvaxla med gronskande angsflackar. Har fore- 

 komma hackande: 



Pratincola rubetra ssp. Fringilla. coelebs ma. 



Sylvia cinerea a. Emberiza citrinella ma. 



Phyllopseustes trochilus a. Lanius collurio a. 



Parus major a. lynx torquilla ssp. 



Anthus trivialis sp. 



Har maste sarskildt papekas nagra omstandigheter som 

 mahanda redan tidigare kunnat forutskickas. Den nu 1am- 

 nade specialiseringen i lokaliteter och deras fageltyper far 

 och kan under inga villkor galla som ett adekvat uttryck 

 for fagelfaunans gruppering inom omradet enligt topogra- 

 fisk synpunkt. Den afser blott att battre orientera lasaren 

 i de sarskilda och mangahanda faktorer, som aro verksam- 

 ma vid fagelarternas val af uppehallsort. Skenbart obetyd- 

 liga och ovasentliga detaljer i en standorts fysiognomi, 

 exempelvis ett storre trad, — och har att skilja en tall, en 

 gran, en bjork — en ihalig stamm, en pa marken liggande 

 gren bland buskar och snar, kunna aga en utslagsgifvande 

 betydelse, utgora en tillracklig orsak for en arts bosattning, 



