Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 39, N:o 4. 9 



Sakyla 18. 6. 1911 och 7. 6. 1913. 



Honkilahti 3. 6. 1912. 



Hinnerjoki och Lappi 4. 6. 1912. 



Raumo jamte narbelagen kust 6 och 7. 6. 1911. 



Eurajoki 7. 6. 1911. 



Luvia 10. 6. 1912. 



Ulfsby 10 och 11. 6. 1912 sanit 6. 6. 1913. 



Bjorneborg 12 och 13. 6. 1910; 3, 8, 14 och 15.6. 1911 

 samt 7 och 10. 6. 1912; 7. 6. 1913. 



Bjorneborgs skargard 4. 6. 1911. 



Rafso 13. 6. 1910; 5, 8, 13 och 14. 6. 1911 samt 7 och 

 8. 6. 1912. 



Norrmark 27 och 28. 6. 1911 samt 9. 6. 1912. 



Hvittisbofjard 15. 6. 1911 och 9. 6. 1912. 



Siikais 16. 6. 1911 och 9. 6. 1912. 



Sastmola 16. 6. 1911 och 9. 6. 1912. 



Da vissa maskrosarter inom ett floraomrade upptrada 



endast a naturlig terrang, andra darjamte eller uteslutande 



a odlingar eller bebodd mark, aga icke blott olika arter 



olika beviskraft i vaxtgeografiskt hanseende, utan kan en 



och samma art gifva oHka utslag harutinnan, beroende pa 



dess forekomstsatt. Under sadana forhallanden har en ut- 



redning af de sarskilda arternas val af standort eller stand- 



orter samt deras ymnighetsgrad a dessa synts mig efter- 



strafvansvard, detta sa mycket mer som dylika iakttagelser 



betraffande Taraxaca i allmanhet aro sparsamma. Likaledes 



har jag sokt utreda i hvilken grad och pa hvilka satt kul- 



turen medverkat vid spridningen af arter, som atfoljt den- 



samma. — Arter, som genom kulturen spridts utom sitt na- 



turliga utbredningsomrade, kunna ofta fran sin nya boplats 



a odlad eller bebodd mark vinna yttermera spridning till 



narbelagen naturlig mark, dar de ej sallan massvis, ehuru 



pa begransadt omrade, vinna fotfaste. Icke sa liten forsik- 



tighet bor darfor iakttagas, da man soker afgora, huruvida 



en art a sadana standorter, som forefalla att vara oberorda 



af kulturen, upptrader spontant eller icke. I ett flertal fall, 



