26 Florstrom, Taraxacum-floran i Satakunta. 



Kyroskoski leder soderut till Siuro fors. Fyndorterna aro: 

 Ku o t i 1 a by, vid dike pa en backe omkring 300 m fran sjon; 

 Kierrikkala by, grasmark pa 245 m afstand fran sjon och 

 pa 20,5 m hojd; L a i t i 1 a by, vid Raimonjarvi sjo pa tamligen 

 naturlig lokal; Sirkkala by, ratt torr lokal 425 m fran 

 sjon och pa 18 m hojd samt lofhage pa samma afstand fran 

 sjon och pa 19,5 m hojd; Mahnala by, en for T. praestans 

 ovanlig lokal vid kalldrag bland alar i grof barrskog. Att 

 dessa lokaler befinna sig nagot ofvan en strandlinje fran en 

 aflagsen tid, da vattnet i sjoarna mellan Kyroskoski och Siuro 

 stod betydligt hogre an i narvarande tid, ar troligt. Genom- 

 brottet af asen vid den stenuppfyllda Siuro fors lamnar ett 

 stod for antagandets riktighet. Asryggen, hvilken har tidigare 

 som en damm hindrat vattnets aflopp, har namligen varit 

 narmare 20 m hog; strandpartierna vid forsen bara vittne 

 darom. Den lilla sjon Raimonjarvi ar formodligen resten 

 af en tidigare insjovik. Samtliga nyssnamnda lokaler ligga 

 invid den grans till hvilken man i dessa nejder till odling 

 upptagit strandsluttningen, d. v. s. vid lermarkens eller det 

 forna sjobottnets ofre grans. Annu fortjanar papekas att 

 vid rodjningsarbeten, som utforts i dessa trakter, antydningar 

 om en strandlinje pa ifragavarande hojd ofver sjon gjort sig 

 markbara. De fem namnda standorterna aro jamte Birkkala- 

 och Suodenniemi-lokalerna de hogst ofver sotvattennivan 

 belagna T. praestansAokaler, som jag i St annoterat. Be- 

 traffande Hameenkyro-lokalerna kan annu framhallas som 

 anmarkningsvardt, att T. praestans, trots flitigt exkurrerande 

 i samma trakter, vid den nuvarande stranden antraffats en- 

 dast a en enda lokal, namligen vid en backmynning i Laitila 

 by. Af det anforda torde framga, att T. praestans tidigare 

 forekommit vida rikligare an nu kring vattnen narmast norr 

 om Siuro fors. Efter den sannolikt hastigt intraffade sjunk- 

 ningen af vattennivan har arten fortlefvat som relikt at- 

 minstone a flere af dess forntida lokaler, medan dess sprid- 

 ning till nya, gynnsamma lokaler i samma trakter synes ha 

 forsvarats. Fyndplatsen vid Ikalis torde bland lokalerna i 

 St vara hogst belagen ofver hafsytan. 



