Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 39, N:o 4. 71 



den jamnbredt utdragna spetsen nedbojd eller uppsvangd. 

 Oftast aro de ofre loberna helbraddade eller a inre blad 

 syltandade med nagon enstaka grofre tand. De ofversta 

 loberna aro hos smalflikade exemplar emellanat forsedda 

 med en ratt stor flik. Andfliken ar hos bredare loberade 

 exemplar af medelstorlek, utdraget pillik med korta, nagot 

 nedatriktade basallober och taml. bredt eller hos yttre blad 

 bredt tillspetsad, helbraddad eller vid midten forsedd med 

 en bred flik. Hos smalflikade exemplar ar andfliken kortare, 

 mer triangular! pillik med nastan utstaende eller nagot skar- 

 formigt nedbojda, upptiil a ryggen hvalfda och m. ell. m. 

 jamnbredt utdragna basallober, ofvan dessa hopdragen eller 

 inskuren och a ena eller hvardera sidan forsedd med en 

 hvass eller afrundad flik, i ofrigt m. ell. m. smalt, ofta 

 mucroneradt tillspetsad. De inre bladen afvika genom tung- 

 likt lancettlik form, bredare och mer narmade ofre lober 

 och storre, ovalt pillik, vanl. bredt tillspetsad andflik. Dessa 

 blad aro rikligt forsedda med grofva och langa, uppstaende 

 tander. 



F. 0. har arten ratt sma och laga holkar, hvilka ned- 

 till aro af medelmork farg, upptiil ater eller till storre de- 

 len Ijust bjartgrona. Da korgen ar utslagen ar holken starkt 

 utspand, hvarvid de yttre fjallen aro tatt narmade till de 

 inre fjallen och de yttre ligulorna. Ytterfjallen aro tunna 

 och ratt mjuka, ofvan taml. Ijust glaucescenta, lost nedbojda 

 och oftast nagot oregelbundet kurvbojda, ratt smala och af 

 medellangd. Saval de yttre som de inre fjallen aro under 

 spetsen ofta forsedda med en knol, som dock hos ytter- 

 fjallen ar svagare utvecklad. Korgen ar taml. morkgul, ratt 

 stor, ratt gles och som fullt utslagen mycket starkt kullrig. 

 De yttersta, sardeles langa kantligulorna aro starkt ned- 

 bojda. Skillnaden i langd mellan de yttersta och de mellersta 

 ligulorna ar mycket stor. Stiften liksom markena aro blekt 

 gula eller ytterst svagt orena. Korgskaften aro under hol- 

 karna starkt och langt ullhariga, f. 6. ar harigheten samlad 

 i tofsar langs skaften. 



