Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 39, N:o 6. 7 



De upptecknade fagelnamnen aro till en ratt stor del 

 onomatopoetiska. Uti Salla lappmark, dar lappar numera ej 

 aro bofasta, anvandas ej mera nagra lappska benamningar 

 for fagelarterna, endast ett par namn t. ex. »kiiruna» (-^ Lago- 

 pus mutus), aro lanade fran lappskan. Daremot hava en hel 

 del ortsnamn belt och ballet eller delvis bevarat sin ur- 

 sprungliga lappska form. 



I allmanbet synes befolkningen uti Salla lappmark visa 

 ett storre intresse for fagelvarlden an inbyggarena i Sodan- 

 kyla. Darfor aro aven lokalbenamningarna for de olika ar- 

 terna bar ratt preciserade. 



Salla lappmark ar i allmanbet mycket glest befolkad 

 (0,4 pers. per km^). Vanligen bar bosattningen skett vid flod- 

 ocb sjostranderna avensom vid den ar 1902 anlagda lands- 

 vagen mellan Kemijarvi och Kuolajarvi kyrkobyar. Pa se- 

 nare tider synes jordbruket uti ratt bog grad bava inverkat 

 pa fagelfaunan inom Salla, varest de agrofila fagelarterna 

 nu borja bli allt mera allmanna. Noggrannare uppgifter om 

 dessa faglars invandring ocb forekomst inga pa sid. 10—11 

 avensom i den systematiska delen for varje art sarskilt. 



Omradets lage, storlek och topografi. 



Salla eller Kuolajarvi lappmark (socken), som ar bela- 

 gen mellan 66° 21—67 41' N. br. ocb 2° 42—5° 48' langd 

 fr. Helsingfors, omfattar en areal om 11,854 km^ (P'inlands 

 3:dje socken vad storleken vidkommer). Namnen Salla ocb 

 Kuolajarvi aro ursprungligen lappska, Salla = famn (i bety- 

 delsen matt), Kuolajarvi = Kuollejayri = fisksjon. — I norr 

 gransar omradet till Sodankyla socken, i vaster till Kemi- 

 jarvi s., i soder till Kuusamo s. ocb i oster till Ryssland. 



En stor del av Salla lappmark upptages av fjall, en- 

 dast i den sodra ocb mellersta delen finnes lagland. Mitt 

 igenom omradet i riktning N— S loper en ratt maktig bergs- 



