40 Finnild, Studier over fagelfaunan i Salla lappmark. 



Uti Mela-Kivirikkos utbredningstabeller upptages arten 

 icke fran Lapp. kem. or., synbarligen beroende darpa att 

 Enwald i sina anteckningar icke lamnat nagra uppgifter om 

 arten uti denna trakt. 



(Uti Sodankyla fann jag arten vid Viitataipale 29. VI. 

 1914. Vid landsvagen mellan Rovaniemi och Kemijarvi sags 

 fageln ett par ganger 21— 22.V. 1914.) 



[Picus major L.] 



Uti folkskolan i Kuolajarvi kyrkoby finnes ett upp- 

 stoppat ex., skjutet i Salla. Enl. Enwald (sid. 10) iakttogs 

 den storre hackspetten 3. VII. 1882 inom omradet. Se aven 

 „Suomen Luurankoiset" sid. 192. 



47. Picus martius L. 



I de stora barrskogarna inom omradet torde spillkra- 

 kan enl. en del allmogemans uppgift forekomma ratt talrikt. 

 Av mig iakttogs arten 27. V. vid Kalliovaaran kuru, varest 

 den holl pa att i en grov tall urmejsla sin bohala. Vid Liina- 

 hattu fann jag 5. VI. en gammal bohala. Ett par ganger 

 kom spillkrakan i likhet med lavskrikan (Garrulus infaustus) 

 lockad av stockeldens rok och flammor fram till var lager- 

 eld (exempelvis 6. och 10. VI. vid Tennio- och Tuntsajoki). 



Enwald (sid. 10) fann arten i Salla 3. VII. 1882. 



48. Cuculus canorus L. — Kaki. 



Inom Salla lappmark forekom goken synnerligen all- 

 mant uti alia slags skogslokaler huvudsakligast nara vatten- 

 drag, vid vilka man stundom kunde hora eller se 3 — 4 exx. 

 pa en gang. 



Enl. Roschier hordes ar 1914 det forsta ex. vid Sallajoki 

 27. V. Vid Tennio- och Tuntsajoki var goken mycket all- 



