48 Finnild, Studier over fagelfaunan i Salla lappmark. 



norra delen. Under de tvenne senaste aren (d. v. s. 1895 — 

 1896) har han liksom orren visat benagenheten att tilltaga 

 i antal". 



Av mig antraffades tjadern pa foljande platser: Nara 

 Kursu gastgiveri 23. V., mellan Salmijarvi och Kelloselka 

 gastgiverier flere $$ 24. V., 6 och $ vid en liten sjo i barr- 

 skogsregionen bland fjallen i norra Salla 14. VI. och mellan 

 Kaunisoiva och Portteekoiva en $ 16. VI. — Nara Naalioja 

 fann jag 18. VI. ett bo av arten med 7 st. mycket legade 

 agg. Nastet var belaget under en liten gran, balen i boet 

 bestod av vissnade granbarr och torra grankvistar. 



{I Kuusamo sag jag tjadern allmant t. ex. 21. VII. 1910 

 mellan Palo- och Isojarvi.) 



67. Tetrao bonasia L. — Pyy. 



Enl. v. Willebrand (sid. 16) „torekommer jarpen mycket 

 talrikt overallt; man patraffar knappast nagot tatare gran- 

 eller lovskogblandat skogsbestand, dar det ej skulle finnas 

 flere jarpkullar". 



Under exkursionerna inom Salla lappmark sommaren 

 1914 antraffade jag daremot arten blott en enda gang (10. VI.), 

 ehuru manga typiska jarpstandorter genomstrovades. Skulle 

 fageln forekomma sa talrikt som v. Willebrand angiver, borde 

 jag hava pastott den ett flertal ganger. Att jarpbestandet 

 decimerats genom alltfor stor beskattning ar foga troligt, 

 da V. Willebrand uti sin artikel framhaller, att fageln icke 

 utsattes for jakt fran befolkningens sida. Dock kunde man 

 antaga, att tillgangen pa jarpe ar 1914 genom farsot eller 

 utvandring i betydlig grad minskats, men da jag genom 

 samtal med flere salla-bor erfor, att de endast sallan an- 

 traffat fageln i fraga, synes det mig som om artens frekvens 

 i Salla ej vore namnvart stor. — De av mig iakttagna exx. 

 uppehollo sig i ett granskogsbestand vid Tuntsajoki. Honan, 

 som blev skjuten (Univ. Zool. Mus.), hade ett nastan fuUganget 

 agg i ovidukten. 



