Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 39, N:o 6. 59 



[Anser erythropus L. — Pajiihanhi?] 



Av mig iakttogs fjallgasen icke sommaren 1914. Pa 

 sid. 314 uti „Suomen Luurankoiset" uppgives att arten skulle 

 hacka inom Salla lappmark och att den har kallas „paju- 

 hanhi." Da de personer, med vilka jag kom i beroring un- 

 der mina exkursioner i denna trakt, icke hade nagon kanne- 

 dom om fjallgasens hackning i Salla, ar det antagligt, att 

 fageln endast under flyttningstiden gastar omradet. Som 

 hackfagel upptrader arten enl. min asikt forst 

 langtnordligare, namligen i norraSodankyla, 

 Saariselka fjallkomplex (c. 68^ 13'), vilken 

 bergskedja kan betecknas som fjallgasens 

 sydligaste hackningsgebit i Finland (jamf. 

 Sodankyla-resan sid. 44). 



Om artens flyttningsvagar se Munsterhjelm (Konkama- 

 dalen) sid. 61 och „Nordens Faglar" uppl. I. sid. 241. 



[Cygnus musicus Bechst. — Joutsen.] 



Vid Kemijarvi iakttogos 22. V. trenne sangsvanar sim- 

 mande langs iskanten. Av mig observerades arten icke i 

 Salla sommaren 1914. Enl. v. Willebrand (sid. 15) skall 

 fageln nu och da hava hackat i trakterna kring Tuutijarvi 

 i sodra Salla. 



85. Anas boschas L. — Heinasorsa f, Ukkosorsa. 



[Nara Ketola gastgiveri (landsvagen Rovaniemi — Kemi- 

 jarvi) sagos ett par grasander 22. V.] Nagot oster om Marka- 

 jarvi iakttogs en c 24. V. Vid Tenniojoki antecknades fa- 

 geln ett par ganger 3. och 5. VI. Mellan Kuolajarvi kyrkoby 

 och Saija sags dessutom ett ex. 28. VI. Enl. uppgift av all- 

 mogen skall grasanden vara ratt allman inom omradet. 



Av Enwald (sid. 17) iakttogs arten i Salla 3. VII. 1882 

 ($ och juv). 



