Sahlberg. Enumer. Cole opt. Fenn. Staphylin. 123 



357. A. orphana Er. — Thorns. Sk. C. Ill, 39, 7, — Ho- 

 malota Kraatz I. B. 323, 136. — Sharp Brit. Horn. 367, 155. 

 - Fauv. F. G.-Rh. 680, 10. 



Sallsynt under ruttnande vegetabilier, men troligen utbredd ofver 

 storre delen af omradet; nordligast bar jag funnit den i Muonioniska 

 (68°). — Utbredd ofver storre delen af Eur. — U. F. M. 



358. A. clientula Er. Nigra, nitida, antennis basi pedi- 

 busqve testaceis, antennis extrorsum, prothoracis lateribus late ely- 

 trisqve ferrugineis, his circa scutellum infuscatis; capite parvo, 

 parce subtilissime punctato, antennis pilosis, tenuibus, apicem 

 versus levissime incrassatis, articulo 4:o latitudine paullo longiore, 

 10:o leviter transverso ; prothorace convexo, aeqvali vel basi obso- 

 letissime canalicular, longitudine dimidio latiore; elytris hoc paullo 

 longioribus et paullo fortius punctatis; abdomine apicem versus 

 leviter angustato, basi minus dense, postice remote subtilissime 

 punctatis ; tarsis posticis articulo primo secundo vix longiore. Long. 

 1 lin. 



Homalota Er. Gen. et Spec. Staph. 133, 115 (1840). — 

 Kraatz I. B. 322, 135. — Sharp Brit. Horn. 266, 154. 



A. fungi Grav. affinis, sed colore pallidiore, antennis paullo 

 crassioribus segmentisqve abdominis basalibus parcius punctatis 



distincta. 



Sallsynt; funnen i Pargas socken nara Abo af 0. Reuter. — Fun- 

 nen i Storbritannien och Osterrike. — U. F. M. 



Obs. Efter att bafva undersokt en mangd exemplar fran de mest skilda 

 lander, anser Fauvel, att denna art likasom A. orbata Er. ej borde skiljas 

 fran A. fungi Grav. Enligt hans forraenande skulle har kannetecken, sora hem- 

 tas af antennernas' farg och dess leders relativa langd, prothoracis bredd, ely- 

 tras farg och dessas jemte bakkroppens grofre eller finare punktur gifva anled- 

 ning till sarskiljande af minst 10 former i stallet for 3 eller 4. Da likval 

 Sharps utmarkta beskrifningar aldrig lemnat mig i villradighet om dessa ar- 

 ters ^tskiljande, har jag ansett rattare att folja honom, an att sammaDsla dem. 



359. Ocalea rufilabris Sahib. Ins. Fenn. 349, 8 (Aleo- 

 chara) 1831, Febr. — 0. castanea Er., Thorns. Sk. C. Ill, 411. 

 - Kraatz I. B. 51, 2. — Seidl. F. B. 326. — Muls. et Rey 

 Ann. Linn. 1875, 307. 



Sallsynt; funnen nagra ganger i stor mangd under Fucus om sen- 

 hosten i narheten af Helsingfors; jag har afven tagit den vid stranden 

 af Pyhajarvi sjo pa Karelska naset d. 29 Juni 1876. — Funnen i Sv. och 

 utbredd ofver h. m. Eur. — U. F. M. 



