Sahlberg, Enumer Coleopt. Fenn. Staphylin. 119 



346. Coprothassa sordida Marsh. — Homalota Fauv. F. 

 G.-Rh. 673, 1. — Oxypoda lividipennis Mann. Brack. 70, 2 (1830) 

 sec. spec, typica. — Aleochara Sahib. I. F. 388, 77.— Homdlota 

 Er. Gen. ct spec. Staph. 129, 108. — Kraatz I. D. 311, 121. 

 — Coprothassa melanaria Thorns. SJc. C. Ill, 34, 1. — Homa- 

 lota Sharp Brit, Horn. 254, 143. 



Mas: segmento 7:o dorsali apice obsoletissime emarginato, 

 eodem ventrali apice leviter producto, angusto. 



Femina: segniento 7:o dorsali apice obsolete sinuato, ventrali 

 exciso, margine postico pallide ciliato. 



Temligen sallsynt i spillning och under ruttnande vegetabilier i sodra 

 och ruellersta Finland. Nordligast ar den funnen vid Petrosavodsk (62°) 

 af A. Giinther. — Utbredd ofver storre delen af Eur. och afven tagen 

 i Afr., As. och Amer. — U. F. M. 



Obs. Talrika exemplar af denna art, forvarade under namn af 0. lividipennis 

 i Manner heiras och C. Sahlbergs samlingar, hafva ofvertygat rnig derora, att 

 Erichsons tolkning af denna art ar den ratta. Harold bar infort Marsharas 

 benamning H. sordida, ehuru af beskrifningeu ej med sakerhet framgar, att 

 denna art verkligen asyftas, bvarfor afven Sharp lemnat Mars hams namn 

 utan afseende, 



347. C. melanaria Mann. — Oxypoda Mann. Brach. 70, 3. 

 (1830) sec. spec, typic. — Aleochara Sahib. I. F. 389, 78. — 

 Homdlota Kraatz I. D. 312, 122 (forte). — Aleochara tenera Sahib. 

 I. F. 386, 74 (1831) sec. spec, typicum. — Homalota Fauv. F. 

 G.-Rh. 677, 7. — Homalota testudinea Er.. Sharp Brit Horn. 

 255, 144. — Coprothassa Thorns. 8k. C III, 35, 2. 



c 



Sallsynt i spillning i sodra Finland. Funnen i Abo Ian af C. Sahl- 

 berg och Mannerheim, i Nyland och Taipalsaari af Maklin sanit 

 nordligast vid Solomino i Ryska Karelen (62") i Aug. 1869 af forf. — 

 Funnen i m. och s. Sv. och i Ost.-Prov. samt utbredd ofver m. och s. 

 Eur., Sib. och n. Afr. — U. F. M. 



Obs. Att Erichsons Homalota testudinea ar klentisk med Manner- 

 heims och Sahlbergs melanaria enligt Erichsons egen undersokning, har 

 redan blifvit offentliggjordt saval af Schaum i Stett. ent. Zeit. X, 373 och 

 MotBchulsky i Etudes entomologiques 1857, p. 62, som af Erichson sjelf i 

 Bericht ueber Leist. Ent. 1846, 37. Likval hafva de fiesta nutidens entomologer 

 bibehallit Erichsons benamning. Da mina undersokningar af Man nerheiras 

 typexemplar ofverenstamma med Erichsons, har jag ej tvekat att ater infora 

 Mannerheims benamning Fauvel har velat infora namnet tenera ^ahlb., 

 men da Mannerheims benamning ar ett ar aldre, har jag trott mig bora 

 gifva detsamma foretrade, ehuru hans beskrifning ar mycket ofullsiandig. 



