52 J. P. Norrlin, Nya nordiska Hieracia. II. 



subtus dense floccosa et setulosa. Anthela umbellata — 

 corymbosa 20—40 mm alta, 12— 18-cephala, ramis 5—8 su- 

 perne divisis sat gracilibus, caulem superantibus, tomen- 

 tella, parcissime glandulifera et setulis tenellis subalbidis 

 1.5 — 3 mm sat densis vestita; pedicelli graciles, breves. In- 

 volucra parva (6.5 mm alta) e virenti nigra, stellata — levi- 

 ter floccosa, pilis obscuris 1— 2 mm sat dense obtecta glan- 

 dulisque minutissimis parcissime instructa. Squamce angu- 

 stae, exteriores lineares subobtusae immarginatae (basales 

 modo margine angusto albovirenti munitse) apice ± piceae 

 vel subceneae. Calathidium et stigmata luteola. 



In insula Pieni Heposaari, par. Sortavala Karelia La- 

 dogensis V 7 1910 legit Laura Wecksell (n. Hogman). Fere 

 eandem formam jam 14 / 7 1904 ad Riekkola Tuovilahti ejusdem 

 regionis in clivo herbido vel saxoso legit I. M. Wartiainen 1 ). 



Star nara H. lamprochcetum Brenn. och utmarker sig 

 genom grasgron farg, tat bekladnad af fina borst, snart viss- 

 nande nedersta blad, sma holkar och dunkla sma blomster. 

 Paminner afven nagot om H. erraticum. En form eller 

 modifikation af forhandenvarande art, utmarkt genom en 

 smula i blagront dragande blad och med ytterst tat rik- 

 blomstrig flock, har redan tidigare ( 27 6 05) inbergats pa ang 

 och angsbacke vid Hakala i Sortavala af mag. J. A. Weck- 

 sell. Nagot senare har mag. Wecksell pa Riekkola holme i 

 samma socken, pa berg antraffat en narstaende form med 

 jemnsmala blagrona borsthariga blad sma holkar (6—7 mm) 

 och sma ljusa korgar i qvast, som synes vara var. af H. 

 lamprochcetum; borstharen aro korta pa stam och blad. 

 Forutom genom mindre holkar och blomstallningen skiljer 

 sig denna form fran H. lamprochcetum genom tatare krafti- 

 gare borst pa bladen och spadare har i blomstallningen. 

 Hvilka differenser som kunde bero af underlaget ar okandt; 



M Enligt all sannolikhet samma f. som under namn af H. semi- 

 litoreum ingar i Suomen Keltanot; hithorande originalexemplar ha tills- 

 vidare icke aterfunnits. 





