Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 36, N:o 3. 21 



ist im Gebiet haufiger auf Steilkiisten als im Diinenge- 

 lande zu finden. Auf salzhaltigem Boden habe ich 

 ihn nie beobachtet." 



Danemark. --Warming sagt (1907—1909, S. 150): 

 „Sandtidse (Havtorn, Klittorn; Hippophaes rham- 

 noides L.) vokser baade paa Ler og Sand. Den er al- 

 mindelig i Klitterraenet n. f. Limfjorden, findes ogsaa ved 

 dennes Kyster, f. Eks. paa Strandvold ved Kaas (Fig. 29 i 

 „Strandveget."), og flere Steder inde i Landet, f. Eks. i 

 Omegnen af Vildmosen, ved Tolne og Vogn Bakker, Lerup 

 Kirke. Den findes dernaest laengere mod Syd paa Vestkysten 

 mere spredt og sjaslden, bl. a. i Nissum-Husby Klitter, Holms- 

 lands Klit, Nymindegab;paa de nordfrisiske 0er synes den at 

 mangle, . . ." ferner: „Ved vore 0stlige Kyster findes den 

 hist og her, i Maengde f. Eks. paa Meens Klint, paa Refsnaes 

 og paa Nord0stkysten af Falster, . . ." und weiter: „Klittor- 

 nen optraeder allerede i den hvide Klit som sandfangende, 

 lille Busk, f. Eks. ved Skagens Nordstrand, men den er dog 

 almindeligere paa de aeldre Klitter og i Lavningerne mellem 

 disse. Ligesom de store Klitgraes og Graariset aegges den 

 til foreget Vaekst, naar den begraves i Sand. Fig. 99 vi- 

 ser, hvordan den under saadanne Forhold danner tornfrie 

 Grene og grenede Aarsskud med st0rre Blade. Der, 

 hvor den optraeder med st0rst Frodighed, danner den hele, 

 taette Krat af 1 — 2 m Hejde, som paa Grund af de mange 

 udspaerrede og sammenfiltrede Grene med de uhyggelige, 

 lange og spidse Torne ligefrem ere uigennemtraengelige. 

 Paa saadanne Steder er der vist oftest Ler i Bunden under 

 Sandet, eller dette h0rer dog til de mere naeringsrige 

 Sande. Saadanne taette Krat ses paa de sandf0gne Skraen- 

 ter ved Mundingerne af Uggerby og Tversted Aaer (Fig. 

 100) eller ovenpaa Rubjerg Knude vest for Hj0rring. Der 

 er paa disse Steder Gr0nsvaerklitter og Graesmarker, hvor 

 Klittornen danner store Bevoksninger." Uber Rubjerg 

 Knude schreibt Warming (1. c. S. 152): „Der er for 0vrigt 

 her paa Knuden et vildt Klitlandskab med megen Sandflugt 

 og med store, hvide Klitter, mellem og paa hvilke Torn- 



