6 Suomalainen, Kallaveden seudun linnusto. 



asiallinen kokoonpano on graniittia ja gneissia. Kallioilla on 

 useimmiten karakteristinen pyoreansilea muoto ja niiden pin- 

 nassa nahdaan uurteita monin paikoin. Etta siirtymisia ja 

 vajoomisia on tapahtunut, nahdaan useissa paikoissa tavatta- 

 vista akkijyrkista kallionseinamista, vuorensolista ja -rotkoista. 

 Taten ovat myos syntyneet ne monet pitkat, kapeat ja verrat- 

 tain syvat lahclet ja salmet, joiden orografinen suunta on poik- 

 keuksetta NNW — SSE. Rapautuminen on jokseenkin vahva, 

 varsinkin gneissi on rapautunutta. Paikotellen rannoilla ovat 

 aallot siihen omituisia kuoppia kaivelleet, pinnan sileaksi tasoi- 

 telleet. Paljoa suurempi merkitys on ollut pakkasella (frost- 

 sprickning). Useat saaret niinhyvin etelaisessa kuin pohjoises- 

 sakin saaristossa ovat muuttuneet louhikoiksi (blockhaf). Sa- 

 manlaisia louhikoita tavataan paikotellen mantereillakin. — 

 Kalliosta jatkuu tavallisesti moreeniharjanteita tahi -kunnaita. 

 Paikotellen peittaa moreeni kallionkin, joskus sangen korkealla 

 (Puijo 234 m, Uuhmaki 219 m). Moreeni- ja vierinkivisora- 

 peitteen paksuus vaihtelee suuresti, muutamassa paikassa (Huu- 

 hanmaella ja siita luoteiseen) on se useampia kymmenia metreja 

 vahva. Kuopion kaupungin kohdalla on moreenia ainoastaan 

 3—5 — 8 inetria, pohjalla tavataan kerroksikasta savea. Alu- 

 eella ovat suuret siirroslouhet aika yleisia, lukuisinipana, silmaan- 

 pistavinipana esiintyvat ne Siika- ja Sarkilahden seuduilla kau- 

 pungin lounaispuolella. — Naihin nuorempiin seutuihin kuuluu 

 koko alueen itainen osa, jonka keskimaarainen korkeus on alle 

 10 metria, suuret alat ovat vain paria metria vedenpintaa kor- 

 keammalla. Aallot ovat aikoinaan tasoitelleet maata ja levit- 

 taneet hienon rnoreenihiekan kerrokseksi, joka paikotellen on 

 vallan ohut. Hienon turve- ja multakerroksen alia on hiekkaa, 

 taman alia savensekaista hiekkaa, sitten seuraa paksumpi ker- 

 ros hiekkaa ja sitten savea pohjalla. Samanlaista muodostusta 

 tavataan muutamissa inuissakin paikoissa alueella, m. m. Hieta- 

 salon saaressa (etelaisessa saaristossa). Missa moreeni koskee 

 jarveen, on vesi syovyttanyt (abrasion) maan pengermaksi, jon- 

 ka keskikorkeus on 5—6 metria (Vainolanniemi, Hietasalo, Jan- 

 nevirran seud.), ja levittanyt hiekan laajalti ympari jarveen 

 muodostaen suuria matalikkoja. 



