132 Saomalainen, Kallaveden seudun linnusto. 



Suomeen 1902 eksyneita lintuja on yleensa pidetty p o h- 

 jankiislana (Uria arra Pallas, U. Brilnnichii S a b.). 

 On kuitenkin mahdollista, etta tama voisi olla toinenkin lahei- 

 nen laji, etelankiisla (U. lomvia L.). Naumannm (D i e 

 Naturgeschichte der Vogel Mitt eleuro pas) se- 

 litys ei kuitenkaan sovi taydelleen meilla tavattujen kiislojen 

 selitykseksi. Meikalaisilta nira. puuttuu kokonaan puner- 

 tavan tummanruskea vari ruumiin ylapuo- 

 lelta talvipuvusta (Naum. osa XII, siv. 218), vaan ovat 

 kaikki ylaosat mustia, harmaaseen tahi s i- 

 nertavaan vivahtavia. Leuanalus on valkea, muuta- 

 milla kappaleilla hyvinkin laajalti, ja silman takaa korvaan 

 pain kulkee samoin valkea, epaselva, leveahko juova. Tama 

 taas sopisi vallan hyvin Naumannm. selitykseen U. Briinnichiista, 

 Sab. (osa XII, siv. 227), mutta teoksessa oleva kuva (osa XII, 

 taulu 19, kuv. 2) poikkeaa monessa suhteessa siita, in. m. puut- 

 tuu kellan valkea juova ylaleuast a, samoin rus- 

 kea vari paalaelta, poskiltajakulkusta (huoli- 

 matta variselityksesta siv. 227!!). Saman taulun kuv. 3 lahe- 

 nee sangen suuresti varityksensa puolesta meikalaisia. Siinii 

 kuvattu lintu on U. rhingvia L.! Varmempana tuntomerkkina 

 voisimme pitaa nokan, nilkan ja varpaiden pituutta. Mittaa- 

 millani 8:11a yksilolla on nokan pituus suupielesta 55—58 mm, 

 otsasta karkeen 32—35 mm ja korkeus 13 — 14 mm; nilkan pi- 

 tuus 30—34 mm, keskivarvas 52 — 55 mm, josta kynsi 12 — 14 

 mm, sisavarvas 37—41 mm, kvnsi 11 — 12 mm. Naumannm. 

 mukaan ovat vastaavat mitat 



U. lomvia: 66—68; 39—43; 13; 35; 47-53; 11; 32; 6—9 mm. 

 U. Brilnnichii: 55—58; 31—34; 15; 39—41 ; 47; 9; 35; 6 -8 mm. 

 U. rhingvia: 65—70; 43—48; 13; 40; 50; 10; 36; 8 mm. 



Naemme siis tasta, etta osa mitoista, nim. nokan ja sisa- 

 varpaan pituus sopii kokonaan tahi osaksi U. BriinnichiiWe, kun 

 taas nokan korkeus, nilkan ja keskivarpaan pituus paremmin sopi- 

 vat U. lomviaile. U. rhingvialle ei mittojen voida sanoa sopi- 

 van ollenkaan. Nain ollen jaa epaselvaksi, mista lajista tassa 

 oikeastaan on kysymys. Voitaisiinhan otaksua, etta meilla ta- 

 vatut linnut eivat viela olisi taysin kehittyneita, joten muuta- 

 mat elimet, varsinkin nokka, viela voisivat kasvaa, jotenka 



