Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 81, N-.o 5. 19 



Namakin alueet ovat sangen samanluontoisia. Keskiosis- 

 saan uiolemmilla korkeat jyrkkarinteiset kalliot, jotka osaksi 

 laskeutuvat suoraan veteen, osaksi alaniaahan. Pohjoinen osa 

 molemmissa matalaa, enimmakseen moreenia tahi sileita kalli- 

 oita. Metsalampia molemmissa. Laivonsaaren etelaosassa run- 

 saasti savimaata. — Saarten rannat enimmakseen kivikoita, 

 vaan myos kallioisia ja hietaisia. — Metsa aivan samanlaista 

 molemmissa: alempana tiheaa kuusikkoa, yksinaisine lehtipuu- 

 ia petajaryhmineen, rinteilla puhdasta kuusimetsaa, joka ylern- 

 pana muuttuu vahitellen harvaksi kuivaksi petajikoksi. Kan- 

 gasmaita petajametsineen on, vaikkei laajoja aloja. Viljelys- 

 maita juuri nimeksi. 



Linnusto on mita sunrimmassa maarassa, yhtalaista. Tah- 

 tomatta luetella lukuisia vahemman merkittavia lintuja, teen 

 vain selvaa useista luonteenomaisista lajeista ja niidon hammas- 

 tvttavan samanlaisesta esiintvmisesta. 



Ampelis garrulus pesii molempien alueiden kuusimetsaisilla 

 loivilla p o hj o is rinteilla. Petolinnuista tapaamme molempien 

 alueiden kangasmaiden petajametsissa tahi kuusimetsan rin- 

 nassa 



Buteo vulgaris, Pernis apivorus, 



kuusikko- ja sekametsaseuduissa 



Buteo vulgaris, Surnia alula, 



Astur palumbarius, S. passerina, 



A. nisus, Syrnium funereum, 



ja kuivassa, harvassa petajiimetsassa jyrkilla kallioilla 



Falco peregrinus, Strix bubo. 



F. assalon, 

 — Pandion haliaetusta, ei tavata jalkimaisella alueella, syyna 

 lienee ainoastaan sopivien pesimispuiden puute. Kanalinnuista 

 esiintyy kangasmailla Tetrao tetrix ja Lagopus alius, kuusi- 

 metsissa Tetrastes bonasia ja Tetrao urogallus. Pohjoisten osain 

 sekametsissa molemmat edelliset ja Tetrao tetrix paljon ylei- 

 sempana kuin muualla. 



Kahlaajista on tavattu Toianus ochropus molempain alu- 

 eiden metsalampien luona. Laivonsaaren pohjoisosassa pesii 

 rameisessa metsassii Orus communis. 



