Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 31, N:o 5. 21 



.4. querquedula tosin harvinaisina); Podiceps-\a,]eistn, tavataan 

 ainoastaan t a alia P. cristatus, P. griseigenan ja P. au- 

 ritasen ohella, kaikki joks. harvinaisina. Muista taalla tavatta- 

 vista linnuista mainittakoon Luscinia philomela, Sylvia atrica- 

 pilla (ynna muut Sylvia-\a\\t) Ficedula hippolais, Lanius collu- 

 rio, Oriolas galbula, lynx torquilla, seka yleisempana kuin mis- 

 saan muualla alueella Gaprimulgus europceus (korkeiden makien 

 rinnekankailla). Kokonaisuudessa on Soisalon alueen linnustolla 

 etelaisempi leima kuin muilla. 



Pohjoisen alueen, Jannevirran — Vehmersalmen seutujen lin- 

 nusto on taas koko joukon erilainen. Petolinnuista tavataan 

 ainoastaan samat kuin edellisessakin. Kanalinnuista on Lago- 

 pus albus sangen yleinen alueen hikuisilla kangasseuduilla ja 

 Tetrastes bonasia ja Tetrao urogallus esiintyvat paikotellen san- 

 gen runsaslukuisina. Tetrao tetrix on yhta yleinen kuin edelli- 

 sella alueella. — Kahlaajia on alueen vesiperaisilla mailla run- 

 saasti. Numenivs arquatus on sangen yleinen, N. phceopust&kin 

 tavataan. vaikka vahemman. Totanus-lajeista. on T. glareola 

 joks. yleinen, T. glottis on harvinaisempi. Telmatias gallinago 

 esiintyy runsaasti. samoin Scolopax rusticola. Ortggometra crex 

 loytyy jokseenkin lukuisasti muutamina vuosina. 0. porzanaa, 

 tavataan myoskin, vaikka harvoin. — Alueelle orainaisista lin- 

 nuista mainittakoon viela Cotyle riparia ja Motacilla flava. 

 Sterna- ja Lar^s-lajit puuttuvat. Colymbtts arcticus on harvi- 

 nainen, C. lumme puuttuu melkein kokonaan. 



5. I.iinliin'ii suuri metsiialue. 



Tainan seudun huomattavin ominaisuus on suurten, tihei- 

 den, erittainkin kuusinietsien runsaus ja viljelysmaiden puute. 

 Korkeampia paikkoja kyllii on, mutta samalla on tama se alu- 

 een osa, jossa suurimmat snot tavataan. Jarvia ja metsalanipia 

 on runsaasti, samoin useita pienempia jokia. Maapera on yleensa 

 moreenisoraa, kallio harvinaisempaa. Suuria louhikoita on ve- 

 denjakajan seuduilla pohjoisosissa (Palosenjarvi). Vesiperaiset 

 seudut ovat suurimmaksi osaksi soita, harvemmin rantaniittyja 

 (Suovunjoen varret, Haminalahden seudut). Rannat harvoin ruo- 

 vikkoisia, muutamissa jarvissa (Hirvijarvi) runsaastikin ruovikkoa 

 ja kaislikkoa. 



