16 Hayren, Bjorneborgstraktens vegetation och karlviixtflora. 



storsta delen med vattengras uppfylld, grund och igengroende 

 vik, som fortsatter i vattensjuka angar langt upp pa holmen, 

 afvensom vid Borgmastarholmen, dar den stora Torbonasviken 

 skjuter in mellan namnda holme och fastlandet och i vikbottnen 

 ofvergar i de pa vatten rika angsmarkerna bakorn Lotsore. 



Sadana flodarinar, „adror u . pa finska „juovat", dar vattnet 

 flyter fram med jamforelsevis ringa hastighet, beroende pa att 

 de aro tvargaende eller buktiga, att de icke trafikeras i storre 

 skala och icke uppmuddras o. s. v., blifva ratt hastigt upp- 

 grundade och forvandlas i sinom tid till fast mark. I odeltat 

 nordvast om staden borjar processen med leraflagring framst i 

 adrans nedre och sandaflagring framst i dess mellersta och ofre 

 del. Vid stranderna i en del adror finnas darfor utanfor de 

 branta strandvallarna ratt vidstrackta unga tillandningar, som 

 besta af ren eller ofta nagot lerblandad sand. Langst uppat 

 bildas en sandtroskel, som hojer sig allt narmare vattenytan 

 och inom kort omojliggor trafik t. o. m. med roddbat. Slutligen 

 reser sig troskeln ofver vattnet och bildar ett nas, och i den 

 nedanfor naset liggande adran, som numera emottager endast 

 afloppsvattnet fran de narbelagna, nu forenade holmarna, ut- 

 vecklas en frodig vattenvegetation och ett rikt djurlif. Slam- 

 afsattning och gyttjebildning kan likasom i de igengroende 

 vikarna ostordt fortga, sa att adran efter hand gror helt och 

 hallet igen. Sadana igenvuxna och igengroende adror traffas 

 ratt allmant pa deltaslatten, de sistnamnda i framsta rummet 

 nere i odeltat. Salunda ar Koivisto-adran i ofre delen nastan 

 helt och hallet fastvuxen, medan langre nedat, narmare Aitta- 

 luoto, annu traffas stallen med fritt vatten. En arm med tal- 

 rika sandtillandningar och hog sandtroskel ar Kimbaadran. 

 Mindre langt har uppgrundningsprocessen framskridit i Skrifvar- 

 adran och Kalaforniska adran. hvilka dock redan aro betydligt 

 grundare i sin ofre del (jamior Hayren: delta, sid. 320 och 326), 

 hvarjamte den forra ager, den senare tills \ r idare saknar sand- 

 tillandningar. 



De laglanda partierna af deltaslatten aro arligen utsatta for 

 ofversvamningar, hvilka intraffa h(")gvattentiderna var och host. 

 Varflodet sammanfaller med islossningen och intraffar vanligen 

 i slutet af april. Hostflodet, som i regeln ar mindre valdsamt 



