Acta Societatis pro Fauna et Flora Formica 32, X:o 1. 19 



afsatter sig hufvudsakligen i hamnbassangen vid Bjorneborgs 

 stad och i ofre delen af de adror, dar vattnets hastighet ar 

 ringa. saledes genast nar stromhastigheten minskas, medan leran 

 sjunker till botten forst langre ned i samma adror, i de igen- 

 groende vikarna och ofver hufvud pa platser, dar strommen ar 

 obetydlig. Slutligen afsattes under ofversviimningarna en del 

 sediment pa deltaoarnas och fastlandets ofversvammade partier. 

 hvilka harigenom nagot vaxa i hojd. 



I det hastigt rinnande vattnet i alfvens och de storre 

 alfgrenarnas midt finnas inga vid bottnen fastsittande 

 vaxter. Dylika upptrada forst narmare strandbraddarna, men 

 afven har i jamforelsevis ringa mangd. Forst i bi- och tvar- 

 armarna, dar stromhastigheten ar mindre, traffas en rikare 

 vaxtlighet. Har hoja sig framst vattengrasen (Phragmites, 

 Scirpus lacustris och Sc. Tabemaemontani, Oraphephorum) och 

 Oenanthe hogre upp ofver vattnet, Vid de igengroende 

 adrorna och vikarna. diir vegetationen ar tatare och afven 

 i afseende a sin sammansattning afvikande, foljer efter vat- 

 ti'iigrasbestanden vanligen en zon med fraken (Equi- 

 setum heleocharis f. fluviatile och langre uppat land f. limosum). 

 Denna zon ar vid de stora vikarna ofta ratt vidstrackt. och da 

 bildas betydande lager frakentorf. Langre inat och uppat fulja 

 starrarter, som nere i odeltat intaga storsta delen af den 

 regelbundet ofversvammade arealen. Vidare folja mindre om- 

 raden med Agrostis alba, Carex Goodenoughii och de orter, 

 som bilda hogvattenstran dangarna, d. v. s. de langstraekta 

 angsbalten, som atfolja hogvattenranden. Slutligen vidtaga 

 tuf tatelangarna, hvilka utbildas pa de partier, som under 

 vanliga forhallanden icke ofversvammas. De stracka sig ofver 

 deltaslatten anda upp till det undersokta omradets grans vid 

 Friby och langre. Pa sadana stallen af tatelangarna, som ora 

 varen ofversvammas vid ovanligt hogt vattenstand, kommer 

 tuftateln icke pa sommaren till utveckling, utan i stallet upp- 

 trada en del orter ovanligt rikligt. Sjalffallet ar det tatel- 

 angarnas nedersta partier och de hogvattenstrandangar, dar 

 tateln som bast invandrar, som framst aro utsatta for sadan 

 tillfallig ofversvamning. De ombildade angarna kunna benamnas 

 sekundara ortangar. 



