Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 32, N:o 1. 89 



vattenstrandangarna ute pa deltaslatten genom att marken 

 bestar af grofre lerblandad sand, stallvis med inblandade sma 

 stenar. Darjamte ingar i vaxttacket en del hafsformer. 



Phragmites communis finnes ofta pa hogvattenstrand- 

 angarna och upptrader sarskildt pa de ortrika angarna ratt rik- 

 ligt, med tatheten 6, sallan daremot med tatheten 7, i hvilket 

 fall den tillsammans med t. ex. Potentilla anserina 7 kan bilda 

 det dominerande elementet i vegetationen (beskr. 18, n:o 5). 

 Ofta finnas pa dessa an gar uppkastade stammar, blad och af- 

 ven rotstockar af vass, och mojligt ar, att en del af dessa rot- 

 stockar rotfasta sig och gifva upphof at vassbestand (beskr. 18, 

 n:o 6). Pa flertalet stallen forefaller vassen emellertid att vara 

 sista aterstoden af ett i fritt vatten lefvande vassbestand. Da 

 fraken intrangde i detta, hindrades vassen i sin utveckling, men 

 rotstockarna fortlefde och sanda, nar tillfalle dartill yppar sig, 

 nya skott upp genom frakentorfven. Detta sker ofta redan i 

 angen med Agrostis alba (beskr. 18, n:o 3), och nar nagon af 

 har befintliga vaxter blir glesare, kan vassen tilltaga i ymnighet 

 innan annu orterna hunnit alltfor rikligt utbreda sig (n:o 5). 

 Vassen ar alltid klen och nar knappast en h<">jd af 0,5 meter. 

 Den viktigaste jamte vassen upptradande arten ar Potentilla 

 anserina. Ofta blir denna eller nagon annan ort hogre upp 

 rikligare, och angen forvandlas till typisk ortrik hogvattenstrand- 

 iing, dar slutligen tuftatel inkommer. 



Hogvattenstrandangar med invandrande tuftatel. 

 Pa de ortrika hogvattenstrandangarna, de fasta starrangarna 

 och angarna med Juncus filiformis inkommer Festuea rubra och 

 strax darpa afven Aera caespitosa. Mojligen fdrefintlig Ambly- 

 stegium fTtrkvafves. Till en borjan upptrader tateln i isolerade 

 tufvor eller tufkornplexer (beskr. 19, n:o 7). men snart nog okas 

 tufvorna i antal och sta narmare hvarandra (beskr. 18, n:o 9; 

 beskr. 19, n:o 8). Man ser da mellan tufvorna ingen mossa. endast 

 forvissnade blad. Pa en del stallen kan man forst ej ens tala 

 om tufvor af tatel, da det ofta finnes endast 2 — 3 stran till- 

 sammans (beskr 25, n:o 6). Alltid aro de forsta tateltufvorna 

 helt sma, ett par cm hoga och nagra cm i diameter, men blifva 

 med tilltagande alder storre och kraftigare. Mellan tateltufvorna 

 ses stallvis Carex Goodenoughii, stallvis Agrostis alba eller Viola 



