Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 32, N:o 1. 29 



Plantago mariUma, Triglochin maritimum och Glaux maritima. 

 an nil narmare hafvet Linum catharticum och Odontitis simplex 

 sarat vid Mynajokis mynning Juncus Oerardi, Atriplex Morale J ) 

 m. fl. (1. c.) Relikterna i Mietoinen aro salunda till stor del 

 desamma som i Bjorneborgstrakten. Ett undantag bildar Juncus 

 Gerardi, som i Mietoinen icke synes upptrada sasom relikt. 

 den ersattes af J. compressus, som har ar tamligen allman (1. c 

 sid. 77) och bl. a. forekommer tillsammans med Festuca distans 

 (1. c. sid. 58, under namn af Juncus bulbosus). I Ulea- 

 borgstrakten har Lei vi ska iakttagit. att J. Gerardi stallvis 

 vaxer pa langre afstand fran saltvattnet pa laglanda stallen, 

 dit hafsvattnet vanligtvis icke stiger (Leiviskii Oul. sid. 108). 



Pafallande ar, att Festuca distans saval i Bjorneborgstrak- 

 ten som i Mietoinen ar en af de mest motstandskraftiga relik- 

 terna. Denna art formar, oaktadt den berofvats den fordel 

 markens salthalt medfort, med framgang upptaga kampen med 

 inlandets vaxter. Den uppstikert. o. m. nya vaxtplatser och upptrader 

 i Mietoinen sasom karaktarsvaxt pa gardsplaner, ^kervagar och 

 dylika stallen, dar den ofta finnes i tata grupper (Cajander 1. c, 

 sid. 58 och 87). Enligt exemplar i universitetsherbariet i Hel- 

 singfors ar den i Eckero pa Aland observerad pa gardsplan 

 (Eckero Finbo, l -f 1892, Har aid L in d berg) och i Petroskoi i 

 Olonets-Karelen pa gata (y 1898, J. I. Lindroth och A. K. Ca- 

 jander). I sodra Osterbotten ar arten tagen i tvenne inlands- 

 socknar: Kurikka ( 2 T 6 1859, A. J. Malmgren) och Ylistaro (pa 

 fuktig lerjord, V> 1885, Walter Lauren), och t. o. m. langt 

 inne i landet ar den funnen, namhgen i norra Savolaks (Kuo- 

 pio, juli 1871, Mob erg) och i Kajana-Osterbotten (Paltamo, 

 augusti 1873, E. F. Lackstrom). Afven i Sverige upptrader 

 ifragaAarande art framst vid hafvet, men darjamte sallsynt inne 

 i landet vid strander, pa fuktiga stallen och pa gator, salunda 

 garna pa l uderatplatser (C. J. Hart man, Handbok i Skandina- 

 viens flora, ll:te uppl., sid 503; L. M, Neuman, Sveriges Flora, 

 sid. 749). Det bor sarskildt papekas, att arten vid hafvet traffas 

 ej enclast i bergspringor (f. pulvinata, hvilken for ofrigt del vis 



l ) Denna v'axt saknas dock i den floristiska delen af Cajanders ar- 

 bete., sid. 102. 



