Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 32, N:o 1. 47 



mindre antal ga langre in. Innanfor samma granslinje utbreder 

 sig ater ett inre omrade med mindre salthaltigt vatten och ty 

 atfoljande floristiska olikheter. En annan ratt skarp grans gar 

 fran Pihlava ofver Granskar och Sado till Alholmen och Lytt- 

 skar. Hit kan saltvattnet vid gynnsamma tillfallen na upp, 

 och har ar gransen for fruktificerande sotvattenalger, Graphe- 

 phorum och andra sotvattenvaxter samt a andra sidan for 

 Festuca arenaria. Det inre omradet sonderfaller alltsa i tvenne 

 zoner, den ena ernellan Yttero — Rafso och Pihlava— Sado — Lytt- 

 skar samt den andra ernellan sistnamnda granslinje och Ki- 

 vini— Ylinokka. Den inre af dessa, kustzonen i inskrankt bemar- 

 kelse, omfattar alfvens mynningsvik och Lyttskars skargard; 

 den utanfor belagna, som kunde benamnas inre skargardszonen, 

 omfattar fjarden ernellan Pihlava och Sado samt Rafso. Likasa 

 kan det yttre omradet uppdelas i tvenne balten, hvilka 

 dock pa grund af skargardens ringa utstrackning blifva ratt 

 otydliga. Emellertid ar vattnet betydligt saltare ute vid Sabb- 

 skar, dit Kumo iilfs vatten icke nar, atminstone icke oblan- 

 dadt. Har traffas darfor en del alger, som icke finnas langre 

 in, hvarjamte sterila sotvattenalger har icke antraffas vid hal's- 

 stranden, atminstone icke alia ar. Gransen mellan de b&da 

 yttre zonerna. hvilka kunde kallas hafsbandet och yttre skar- 

 gardszonen, skulle dk ga fran Kunnuis yttersta udde till Trut- 

 holm. Santakari och Oudoursholm samt langs yttre sidan af Rafso. 

 Dessa fyra zoner, kustzonen (i inskrankt bemarkelse) och 

 inre skargardszonen samt yttre skargardszonen och hafsbandet, 

 hvilka senare tillsammans kunna benamnas hafszonen, aro helt 

 sakert bredare och mera utpraglade langre norrut, i Hvittisbo- 

 fjards skargard. Denna skargard, som ligger utanfor omradet 

 for forevarande undersokning, striicker sig namligen 8 — 12 km 

 ut fran fastlandskusten och bestar af ofver 200 storre och 

 mindre oar och holmar. Den ar salunda till sin utstrackning 

 icke alldeles obetydlig. De fyra zonerna motsvara de langs- 

 gaende zoner, som jag tidigare urskilt i Ekenas skargard i sodra 

 Finland (Geogr. Poren. tidskr. 1900, sid. 222; Acta Soc. pro Fauna 

 et Flora Fennica 23, N:o 6, sid. 157), och som igenfinnas afven 

 annorstades, t. ex. i Smaland (Nils Svedelius, Studier ofver 

 Ostersjons hafsalgflora, sid. 9). 



