46 



Hdyren, Bjbrneborgstraktens vegetation och kiirlvaxtflora. 



Najas marina. 

 Triglochin maritima. 

 Aera caespitosa x Bottnica. 

 A. Bottnica. 

 Festnca distans. 

 F. arenaria. 

 F. arundinacea. 

 Triticum Morale. 

 Elymus arenarius. 

 Carex Norvegica. 

 C. glareosa. 

 Scirpus uniglumis. 

 Sc. Tabernaemontani. 

 Sc. maritimus. 

 Lemna trisulca. 

 Juncus Gerardi. 

 J. Balticus. 



Allium schoenoprasum. 

 Myrica gale. 

 Alnus gluiinosa. 

 Bumex crispus. 

 Atriplex hastatum. 

 Salicornia herbacea. 

 Silene litoralis. 

 Sagina nodosa. 

 Ammodenia peploides. 

 Spergularia marina. 

 Ranunculus circinatus. 

 B. Baudotii. 

 Cardamine hirsuta. 

 Erysimum hieraciifolium. 

 Draba incana. 

 Isatis tinctoria. 

 Cakile maritima. 



Linum catharticum . 

 Hypericum perforatum. 

 Hippophaes rhamnoides. 

 Myriophyllum spicatum. 

 Angelica litoralis. 

 Cornus Suecica. 

 Glaux maritima. 

 Erythraea litoralis. 

 E. pidchella. 

 Odontitis simplex. 

 Plantago maritima. 

 Aster tripolium. 

 Tanacetum vulgare. 

 Matricaria maritima. 

 Cirsium horridum. 

 Taraxacum Balticum. 

 Sonchus maritimus. 



Hartill komma ytterligare en mossa, Grimmia maritima, 

 och nagra lafvar: Ramalina polymorpha, Xanthoria parietina 

 f. aureola och Verrucaria maura, hvarjamte Xanthoria lychnea 

 ar karaktaristisk pa storre stenar, ofta flyttblock, Placodium 

 murorum och Physcia caesia pa. klippor vid hafvet. De tre 

 senast namnda arterna finnas dock afven annorstades i trakten. 



Slutligen markas flere hafsalger. Redan utanfur Yttero 

 traffas Fucus vesiculosus, som pa grund af den laga salthalten 

 uteslutande f()rekommer i en form med smal bal, f. angustifolia- 

 dar finner man afven Furcellaria fastigiata och Cladophora 

 rupestris. Pa Sabbskar, dit alfvattnet icke framtranger, till— 

 komma ytterligare Sphacelaria, Pylaiella, en Ceramium-art m. fl., 

 hvilka alia i slutet af juli 1907 darstades funnos uppkastade pa 

 stranden. 



Man kan salunda nedanfor deltat pa grund af varierande 

 salthalt och hafsvaxternas olika fordelning siirskilja olika 

 zoner, om an granserna till foljd af det nedflytande alfvattnet 

 icke aro lika skarpa som i manga andra skargardstrakter. Den 

 tydligaste gransen forloper fran norra udden af Yttero ofver 

 Kirrisanta till Rafso. Utanfor denna grans vidtager ett yttre 

 omr&de. hafszonen, med hafsalger, hafslafvar, hafsmossor och ett 

 halft hundratal karaktaristiska karlvaxter, af hvilka endast ett 



