74 ILii/nii. Bjtirneborgstraktens vegetation och kiirlviixtt'lora. 



upptrader sparsaml saval i Makkaranjuopas grenar som i Kimba- 

 adrans nedre parti. 1 Makkaranjuopa markas ytterligare nagra 

 arter: Iris (most st pc), Butomtts p, Qlyceria fluitans (smfi 

 bestand), Lysimachia thyrsiflora (sma bestand, sparsam), /7W- 

 cularia vulgaris st pc Makkaranjuopas nordligare gren myn- 

 nar at i viken atanfdr Torbonas, och darfor rader i adran at- 

 minstone tidtals strom. Dartill kommer, att Makkaranjuopa be- 

 gagnas at' roddbatar, som soka sig till Torbonas. Dessa Inula 

 omstandigheter fororsaka, att adrans midt delvis intages af fritt 

 vatten och att vegetationen ar mindre tat an i Kimbaadrans 

 nedre del, som bar utflode endast at att ball. 



At den foregaende framstallningen framgar, att Nymphaea 

 Candida likasom invid hufvudarmarna afven i bi- och tvar- 

 adrorna bailer sig till mora skyddade och lugna stallen med 

 Ln&en eller obetydlig strom, medan Nuphar luteum ar mindre 

 omtalig harutinnan. 



De igengroende adrorna uppvisa aldrig en storre fri 

 vattenvta. hvareniot man ofta kan se oppna tlackar. atskilda af 

 vegetationstackta omraden. PS dessa tlackar fortlefva nack- 

 rosorna. saval Nuphar luteum (Koivistoadran, beskr. 9, n:o 1- 

 Vaarajuopa pc) som Nymphaea Candida (Vaarajuopa st cp). 

 1 det Lugna vattnet, som blott langsamt silar sig tram nedat 

 mot nagon storre flodarm. forsiggar liflig gyttje- och dybildning. 

 Myriophyllum spicatum och andra arter (janitor beskr. 9) kvar- 

 halla slampartiklar. och vattengras (framst Scirpus lacustris, men 

 stallvis afven Ghraphephorum), fraken och brunmossor (Ambly- 

 stegium fluitans, stallvis .4. giganteum) bilda torf och tranga 

 allt langre ut i det oppna vattnet. Lagunen blir salunda hastigt 

 mindre och gror slutligen igen. Pa brunmossmattan eller i fra- 

 kenbestandet infinner sig Agrostis alba eller upptrada starrarter 

 (framst Garex gracilis, afven C. vesicaria). Dessa vaxter un- 

 dantrangas i sin tur af Carex Qoodenoughii, Juncus fUiformis, 

 Galamagrostis neglecia m. fl.. och slutligen infinner sig Aera 

 caespitosa. Pa nedre delen af deltaslatten tniffas dock ej annu 

 pa dessa stallen utbildad tatelang. utan endast spridda tatel- 

 tufvor (beskr. 9, n:o 7: Koukkujuopa). 1 hufvudsak likadan som 

 den mi beskrifna ar den utvecklingsprocess, som i storre skala 

 forsiggar uti och innanfor de afstangda, igengroende vikarna. 



