98 Hayren, Bjorneborgstraktens vegetation och karlvaxtflora. 



midtelparti, sa att vid dennas nedre anda finnes en flere meter 

 lang udde. Vattnet och de olika vegetationsbaltena skjuta dar- 

 for sasom kilar in emellan udden och strandvallen. Nagon gang 

 nar vattnet har upp i frakenbestandets nedre del, dar da t. ex. 

 Butomus kan antraffas (beskr. 14, n:o 3). 



Pa de srna deltaholmarna invid Gasholmen i stadens hamn 

 (beskr. 12) rada dels nu beskrifna, dels mer invecklade och 

 nagot al'vikande vegetationsforhallanden (n:o 5 — 9). Afvikelserna 

 och oregelbundenheterna betingas utan tvifvel daraf, att holmarna 

 pa grund af de radande stromforhallandena endast langsamt 

 tillvaxa och pa olika satt och oregelbundet paverkas af strom- 

 men och hogvattnet. Dels tillfores och aflagras sand i olika 

 mangd och till olika hojd, dels forstoras delar af holmarna anyo. 

 I Equisetum-imgen infinner sig ej endast Agrostis alba, utan 

 afven A. canina (tath. 5, mindre ymnig an A. alba), vidare 

 Poa trivialis och Aera caespitosa i t. IV (n:o 5). Nagot hogre 

 upp blifva de bada Agrostis-a.rtema, betydligt sparsammare 

 (A. canina ymnigare an A. alba), Aera blir ymnigare och dar- 

 jamte inkommer Equisetum arvense (5 — 6, stallvis 7) och pa 

 ett omrade om flere m 2 afven steril Carex gracilis 7 jainte litet 

 Juncus filiforrnis, Polygonum amphibium m. fl. (n:o 6 och 7). 

 Pa en del stallen ar Equisetum arvense t. o. m. narapa tackande 

 (7,5 i n:o 8), och pa andra flackar finner man Juncus filiformis 

 i storre ymnighet och dessutom flere andra vaxter, bland hvilka 

 kan framhallas den for tatelangen utmarkande Rumex acetosa 

 7 i gr. Ill— IV (n:o 8 och 9). Utvecklingen tenderar tydligen 

 till tatelang, ehuru tateln annu icke blifvit dominerande och en 

 del andra arter tills vidare gora sig i hogre grad gallande. bland 

 dem sarskildt Equisetum arvense, som annars saknas eller upp- 

 trader mycket sparsamt. 



Gyttjetillandningar. Denna benamning kan anvandas for 

 sadana sallsynt forekommande tillandningar, dar den nedtrans- 

 porterade sanden aflagrats pa mera skyddade stallen, sa att 

 gyttjebildning kan aga rum, medan dybildning ar utesluten. 

 Gyttjan forekommer i storre mangd an sanden, sa att under- 

 laget utgores af sandblandad gyttja. Gyttjetillandningar finnas 

 bl. a. vid Krootilansanta (beskr. 30). Har traffas ytterst ett 

 omkr. 1 m bredt balte med Scirpus acicularis 8. hvilket upptill 



