96 Hayren, Bjorneborgstrakteus vegetation ooh karlvaxtflora. 



tecknande for de ifragavarande lokalerna. Detta gras ar alltid 

 mer eller mindre sparsamt och saknas stall vis; det forekommer 

 i kraftiga individer och har en vackert blagron farg. Pa stallen, 

 dar sanden innehaller nagot lera, traffar man utom de namnda 

 arterna ytterligare Seirpns aciadaris, Callitriche vertm, Limo- 

 sella aquatica och Bulliarda aquatica (beskr. 12, n:o 1; beskr. 

 13; beskr. 30, n:o 9 och 10), hvilka an aro alldeles sparsanima, 

 an finnas i nagot storre ymnighet (5 — 6); icke heller finnas 

 alia dessa arter samtidigt. Stundom formarkas sparsamma 

 rester af en tidigare vattenvegetation : AUsma (beskr. 7; beskr. 

 12, n:o 1; beskr. 13), Sparganinm simplex (beskr. 30, n:o 9). 

 I Skrifvaradran (beskr. 13) ar den forstnamnda artens upptra- 

 dande betecknande; narmast vattnet finnes den med tath. 6, 

 hogre uppat blir den allt sparsammare och saknas slutligen. 

 Tydligen har tillandningen sa smaningom hojt sig ur vattnet, 

 och dess nedre delar lago sommaren 1901 tidtals under vatten- 

 ytan. I sammanhang harmed star det mindre ymniga upptra- 

 dandet pa, ifragavarande stalle af sandtillandningarnas mest ka- 

 raktaristiska arter. — Ofta uppstar en sandbank eller en sand- 

 tillandning tatt invid ett vattengrasbestand, dar da afven kan 

 aflagras sand, sa att vattengrasarealen bildar en del af det nya 

 landomradet. 1 sa fall fortlefva vattengrasen ett par, stundom 

 flere ar (beskr. 12), och emellan clem synas Juncus bufo7iius, 

 Qnaphallum uliginosum m. fl. af de tidigare omnamnda vaxterna 

 (beskr. 12, n:o 19; beskr. 33). Stundom finnas blott mindre 

 rester af vattengrasen (beskr. 8). 



Om det nyssbildade omradet icke forstores under pafoljande 

 host- eller varfloden, inf inner sig Equisetum heleocharis, vanli- 

 gen f. limosa, stundom afven f. fluviatilis (beskr. 14, n:o 2; 

 beskr. 15). Frakenbestandet ar till en borjan glest; senare nar 

 det i de hire partierna tath. 7, medan fraken emot bestandets 

 kanter star glesare (nara 6,5). I frakenangen finnes 

 vanligen rikligt med sterila mossor (unga Brya, Philonotis, 

 Blasia), och ofta traffas Juncus bufonhts, Qnaphallum uligi- 

 nosum m. fl. inblandade, dock relativt sparsamt. Dartill in- 

 komma i frakenbestanden, sarskildt nar de blifva nagot aldre, en 

 del arter fran hogre upp belagna vaxtsamhallen. Bland dem 



