Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 32, N:o 1. 95 



gyttja. Sanden ar alltid ofvervagande, men forekommer a andra 

 sidan aldrig fullkoraligt ren. Materialet anhopas dels ute i na- 

 gon lugnvattenbassang i floden eller nedanfor deltat (bankar), 

 dels invid strandbraddarna i flodarmar med mindre stromhastig- 

 het (sandtillandningar). I bada fallen finner man samma vege- 

 tation, om blott mangden af inblandad lera och gyttja ar lika. 

 Sandbankarna hafva en utstrackning af blott nagra m 2 da de 

 forst hoja sig ofver vattenytan, de vaxa arligen i synnerhet i 

 langd. Sandtillandningarna aro smala, vanl. omkr. 10 m, men 

 kunna blifva till 0,5 km langa. \ r ackra sandtillandningar fin- 

 nas vid Kimbaadran. Saval bankar som sandtillandningar ligga 

 jamforelsevis oppna, mindre skyddade for flodens vatten, som 

 ofta strommar fram i deras omedelbara narhet och tillfor nytt 

 material eller tvartom rifver med sig sandpartiklar (jamfor 

 sidd. 15 — 16). Vaxtema erbjudas salunda ett helt annat underlag 

 och andra existensvillkor an i de instangda lugna vikarna med 

 deras dy. Darfor ar afsen vegetationens forsta sammansattning 

 och utveckling en annan. De nyssbildade bankarna tackas forsta 

 aret de befinna sig ofver vattenytan af en vegetation af ettariga 

 arter (Hay ren und., sid. 27 B), hvarefter folja frakenangar, 

 starrangar, ang med Agrostis alba och tatelang. 



Sedan varens hogvatten dragit sig tillhaka, uppspira under 

 lorsommaren pa de platser, som det ifragavarande aret forsta 

 gangen ligga ofvan vattnets yta, de ettariga arterna ur 

 fron och frukter, som alfvattnet fort med sig. Dessa vaxter 

 utveckla sig hastigt, och i slutet af juli och i augusti finner 

 man merendels en ratt tat vegetation pa de nyssbildade ban- 

 karna och tillandningarna, dar dock sanden stadse lyser igenom. 

 I augusti satta vaxterna fro, sa att fruktmognaden ar afslutad 

 till hostflodet, da platsen ofversvammas och ofta t. o. m. delvis 

 rifves sonder. De mest karaktiiristiska och rikligast forekom- 

 mande arterna i detta vaxtsamhalle aro Juncus bufonius och 

 Onaphalium uliginosum, hvilka visserligen bada aro ratt lag- 

 vaxta, men vanligen upptrada med tath. 6 — 7. Mera iogonen- 

 fallande, sarskildt liingre fram pa sommaren, aro Bidens-a,rterna,: 

 B. cernims, B. tripartitus och B. filatycephalus. Vidare markas 

 Elatine hydropiper och Ranunculus sceleratus, hvilka finnas i 

 mindre mangd. Endast ett gras, Alopecurua fulvus, ar kanne- 



